Справа № 626/55/26
Провадження № 2/626/457/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
21.05.2026 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.
за участю секретаря Скачко Т.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договороми: №7728586 в сумі 21840,00 грн. Також позивач просив вирішити питання судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.03.2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №7728586, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит, сума якого складає 6000 грн.
23.10.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу №23.10/24-Ф, на виконання умов якого право вимоги за кредитним договором №7728586 від 27.03.2024, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс".
16.05.2025 між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу №16/05/25-Е, на виконання умов якого право вимоги за кредитним договором №7728586 від 27.03.2024, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 , перейшло до позивача.
Таким чином, станом на момент передачі права вимоги заборгованість відповідача за кредитним договором №7728586 від 27.03.2024 становить 27200,00 грн., з яких: 6000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 15840,00 грн. заборгованість за відсотками, 5360 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). У зв`язку з цим позивач просить суд задовольнити даний позов та стягнути з ОСОБА_1 наявну заборгованість у розмірі 27200,00 грн., а також понесені позивачем судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації та відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.
За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення.
Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи встановлено, що 27.03.2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7728586, за умовами якого сума кредиту складає 6 000,00 грн, строк кредиту 360 днів, стандартна процента ставка становить 2,20% в день, кошти надаються у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , наданої споживачем.
Вказаний кредитний договір укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна", доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт https://creditplus.ua.
Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора СА2462, про що свідчить розділ 10 договору реквізити та підписи сторін.
Також, 27.03.2024 р. ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація щодо основних умов кредитування, реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту, порядку повернення кредиту.
ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання за кредитним договором виконало та перерахувало 27.03.2024 на картку ОСОБА_1 № № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 6000,00 грн, що підтверджується інформацією ТОВ "Авернус Україна " та інформацією, отриманою від АТ КБ "ПриватБанк".
23.10.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу №23.10/24-Ф, на виконання умов якого право вимоги за кредитним договором №7728586 від 27.03.2024, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс".
16.05.2025 між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу №16/05/25-Е, на виконання умов якого право вимоги за кредитним договором №7728586 від 27.03.2024, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЕЙС", що підтверджується витягом з Реєстру боржників від 16.05.2025 до договору факторингу №16/05/25-Е.
Відповідно до витягу з розрахунків заборгованості станом на 16.05.2025, заборгованість відповідача за кредитним договоро№7728586 від 27.03.2024 становить 27200,00 рн., з яких: 6000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 15480,00 грн. заборгованість за відсотками, 5360 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Так, згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як встановлено судом, 27.03.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено договір позики №7728586. 23.10.2024 між ТОВ "Авентус Україна"  та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу №23.10/24-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ "Авентус Україна" передає (відступає) ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" приймає належні ТОВ "Авентус Україна"  Права Вимоги до Боржників.
16.05.2025 між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу №16/05/25-Е, на виконання умов якого право вимоги за кредитним договором №7728586 від 27.03.2024, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЕЙС".
Відповідно до Реєстру боржників від 16.05.2025 до договору факторингу №16/05/25-Е (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ "ФК "ЕЙС"  набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 27200,00 грн., з яких:
- 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
-15840,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 5360,00 грн.- сума заборгованості за пенею, штрафами.
З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 7728586 в загальному розмірі 21840,00 грн., в тому числі 6000,00 рн. заборгованості за основною сумою боргу, 15840,00 грн. заборгованості за відсотками обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, суд не погоджується з нарахованою позивачем сумою заборгованості за пенею/штрафами у розмірі 5360,00 грн., оскільки відповідно до Указу Президента України за № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було в подальшому неодноразово пролонговано відповідними Указом Президента України по теперішній час.
Відповідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, в задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею/неустойкою у розмірі 5360,00 грн. слід відмовити.
Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат та витрат на правничу допомогу, то суд приходить до наступного висновку.
Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "East/West Alliance Limited" проти України"", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі№ 755/9215/15-цта в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі№ 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі№ 648/1102/19та від 11 листопада 2020 року у справі№ 673/1123/15-ц.
Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
З матеріалів справи встановлено, що між "Фінансова компанія "ЕЙС" та Адвокатське Бюро "Соломко і партнери" укладено договір про надання правової допомоги від 20.08.2025 року №20/08/25-01 та додаткову угоду № 25771172845 до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01.
Також, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем суду надано: копію акту прийому-передачі надання послуг від 01.11.2025 року загальною вартістю 7000, 00 грн, що включає в себе складання позовної заяви – 5000, 00 грн., вивчення матеріалів справи про стягннення заборгованості з боржника – 1000, 00 грн.; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №7728586 від 27.03.2024 року – 500, 00 грн.; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №7728586 від 27.03.2024 року на рахунок боржника, яким є ОСОБА_1 – 500, 00 грн. 
Суд враховує складність даної справи, а також надані адвокатом послуги та приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним, а тому задоволенню підлягають понесені позивачем витрати на правову допомогу частково, а саме в сумі 2000,00 грн., що є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг.
Згідно 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнутисудові витрати у виді судового збору пропорційно розміру позовних вимог, у сумі 2137,75 грн. (Розрахунок судового збору: 2662,40 грн. (сума судового збору, сплаченого позивачем) х 21840,00 грн. (сума задоволених позовних вимог) : 27200,00 грн. (сума позовних вимог) = 2137,75.
Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 279, 263-265, ЦПК України, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610, 611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , на користь "Фінансова компанія "Ейс" (02094, місто Київ, вулиця Поправки Юрія, будинок 6, кабінет 13, Код ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість за кредитним договором №7728586 в загальному розмірі 21840 (двадцять одна тисяча вісімсот сорок) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , на користь "Фінансова компанія "Ейс" судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2137 (дві тисячі сто тридцять сім) гривень 75 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., а всього 4137 (чотири тисячі сто тридцять сім) гривень 75 коп.
В іншій частині позовних вимог- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Берестинським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя 
Берестинського районного суду І.Г.Рибальченко