Справа № 164/919/26
п/с № 3/164/232/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року      Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Невар О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Чуприної І.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (селища Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя  АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , працюючого на посаді директора ТОВ „Агробіостандарт”,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 431761 від 27 квітня 2026 року ОСОБА_1 , працюючи на посаді директора ТОВ „Агробіостандарт”, 5 березня 2026 року на території ТОВ „Агробіостандарт”, що по вул. Луцька, 21 в селищі Маневичі Камінь-Каширського районуВолинської області, здійснював зберігання дизельного пального, об`ємом 317 літрів, не маючи відповідної ліцензії на право зберігання, чим порушив ч. 1 ст. 28 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального”, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
ОСОБА_1 вину свою у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, стверджує, що ТОВ „Агробіостандарт” станом на січень 2026 року мало діючу ліцензію № 03040414202500058 на право зберігання дизельного пального, об`ємом 5000 л, термін дії якої було припинено 4 лютого 2026 року. Вказана ліцензія діяла з 4 лютого 2025 року. Станом на 5 березня 2026 року на території ТОВ „Агробіостандарт” дизельне пальне не зберігалося, хоча також була наявна діюча ліцензія № 03200424202600069 на право зберігання дизельного пального. 14 січня 2026 року на територію ТОВ „Агробіостандарт” останній раз було доставлено дизельне пальне, яке не зберігалося, а відразу було використане для заправки автомобілів. Після 14 січня 2026 року на територію ТОВ „Агробіостандарт” дизельне пальне більше не доставлялося. Вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а тому просив провадження у даній справі закрити.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.
Згідно з ч. 1ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб?єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов?язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об?єктивних і суб?єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об?єкту; б) об?єктивної сторони; в) суб?єкту; г) суб?єктивної сторони.
Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв?язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.
У справі „Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов?язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечується причетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
В матеріалах адміністративної справи, які досліджувались в судовому засіданні, належні та допустимі докази вчинення 5 березня 2026 року ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, відсутні та в ході розгляду справи суду не представлені.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Справа „Karelin v. Russia” від 20 вересня 2016 року). Оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення „поза розумним сумнівом”, яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає встановленим, що під час розгляду справи в суді не знайшло підтвердження поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 , працюючи на посаді директора ТОВ „Агробіостандарт”, 5 березня 2026 року на території ТОВ „Агробіостандарт”, що по вул. Луцька, 21 в селищі Маневичі  Камінь-Каширського районуВолинської області, здійснював зберігання дизельного пального, об`ємом 317 літрів, не маючи відповідної ліцензії на право зберігання, ним було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, що йому інкримінується, а тому ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за це у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 164, 245, 247, 251, 279, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя районного суду   О.В. Невар