ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 761/26167/25 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Заліська Є.Я., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Закарпатської митниці, яким просила визнати дій Закарпатської митниці протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення про порушення митних правил від 11.06.2025 № 0237/UA305000/2025, відповідно до якої позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, що становить 625 861,69 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 12 грудня 2025 р. позов задоволено, скасовано постанову від 11.06.2025 року в справі про порушення митних правил № 0237/UA305000/2025 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1.ст. 471 Митного кодексу України і закрито справу про адміністративне правопорушення. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2026 року апеляційну скаргу Закарпатської митниці на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 12 грудня 2025 р. - залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 12 грудня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил - залишено без змін. 
На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява адвоката Тарасова Сергія Олексійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 761/26167/25, якою просить постановити додаткове судове рішення, яким покласти судові витрати з правничої допомоги у розмірі 17 500,00 грн. на Закарпатську митницю (код ЄДРПОУ - 43985560, адреса: 88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20).
Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України, заява розглядається в порядку письмового провадження. 
Разом з тим, відповідачем були надіслані заперечення на заяву про розподіл судових витрат.
Колегія суддів зауважує, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та діє на час розгляду даної заяви.
Відповідно до рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану опублікованих Радою Суддів України 02.03.2022 процесуальні строки за можливістю продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.
Отже, враховуючи зазначене та умови сьогодення, колегія суддів продовжує строк розгляду даної заяви на розумний термін.
Разом з тим, відповідачем надіслані заперечення на заяву про розподіл судових витрат.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. 
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.
Як вбачається із заяви і доказів позивача, його витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у Шостому апеляційному адміністративному суді склали 17500,00 грн.
На підтвердження розміру витрат Позивачем надано: Додатковий договір від 26.12.2025 №2, Акт виконаних робіт від 23.04.2026, Опис робіт за договором про надання правничої допомоги від 14.01.2025, Додаткового договору №2 від 26.12.2025 по справі №761/26167/25. 
Відповідно до змісту опису робіт, позивач отримав послуги: адвокат здійснив правовий аналіз апеляційної скарги, сформував та погодив правову позицію щодо поданої апеляційної скарги, підготував та подав відзив на апеляційну скаргу, підготував та подав заперечення на відкриття апеляційного провадження, здійснив 22.04.2026 представництво та захист інтересів Клієнта у Шостому апеляційному адміністративному суді у справі № 761/26167/25.
Проаналізувавши опис послуг, колегія суддів вважає слушними заперечення відповідача, що перелік наданих послуг не потребує значних затрат часу з боку адвоката, також не вимагає у фахівця у галузі права значних зусиль, тому, на переконання колегії суддів, розмір, заявлений позивачем до відшкодування за надання таких послуг, є необгрунтованим та підлягає зменшенню.
При цьому, процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обгрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності справи.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись, принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, на думку колегії суддів, під час апеляційного розгляду справи, адвокатом Тарасовим С.О. фактично викладено та сформовано правову позицію відображену ще під час розгляду справи в суді першої інстанції, зміст відзиву на апеляційну скаргу відповідача відповідає скороченому варіанту позовної заяви. Погоджена із позивачем правова позиція повністю підтримана в суді апеляційної інстанції. Таким чином адвокатом не докладено надмірних та значних професійних зусиль та навичок. Під час участі представника позивача в судовому розгляді справи № 761/26167/25 позиція позивача фактично не змінювалася. 
Так, Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про розподіл витрат на професійну (правничу) допомогу в частині стягнення 17500 грн за послуги, надані в суді апеляційної інстанції не відповідають критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи № 761/26167/25 матиме надмірний характер.
Також Верховний Суд у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 зазначив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Положеннями ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, визначивши їх у розмірі 5 000 гривень.
Керуючись ст. 139, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 761/26167/25 у суді апеляційної інстанції.
Вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення понесених витрат на правову (правничу) допомогу у суді апеляційної інстанції - задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, ЄДРПОУ 43985560) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп (п`яти тисяч грн 00 коп).
В решті заяви - відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий О.В. Карпушова

судді О.В. Епель

В.В. Файдюк