ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/571/23  Номер провадження 33/814/673/26	Головуючий у 1-й інстанції Зіненко Ю. В.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Погрібної Т.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 24 серпня 2023 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою 	  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,  	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536, 80 грн. в дохід держави.
Постановою судді  ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 05.05.2023 року, об 11.35 год., по вул.Центральна у с.Бакай Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем „ВАЗ 2107”, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Зазначає, що ПДР України ОСОБА_1 не порушував, тому у працівників поліції були відсутні законні підстави для зупинення транспортного засобу.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями положень ст.256 КпАП України, а саме, у ньому констатовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, хоча огляд на стан сп`яніння проведено не було. Крім того, не надали можливості ОСОБА_1 ознайомитися із його змістом.
Під час спілкування працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, попередньо не повідомивши особі виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. При цьому, наведений у направленні на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння медичний заклад, до якого мав бути доставлений ОСОБА_1 для проходження дослідження, знаходиться на значній відстані від місця вчинення правопорушення. Найближчий заклад охорони здоров`я, уповноважений на проведення даного огляду, знаходиться у м.Решетилівка. 
Наявний у матеріалах справи відеозапис здійснено із невідомого пристрою, відомості про який у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, а тому не являється допустимим доказом.
Під час складення протоколу поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 передбачені ст.268 КпАП України права та обов`язки, не надали можливості скористатися професійною допомогою адвоката, чим порушили його право на захист.
Захисник Погрібна Т.С. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явились. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомили. 
Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені у судовому засіданні.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.05.2023 року та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05.05.2023 року.
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції виявили транспортний засіб „ВАЗ 2107”, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який вийшов із салону авто зі сторони місця для водія та пішов на відкриту місцевість поза межами проїжджої частини. Під час спілкування, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). На вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився. При цьому, факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 не заперечував, однак зазначив, що за кермом транспортного засобу не перебував. 
Крім того, момент, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, розташованому саме у м.Полтава, та бажання ОСОБА_1 пройти даний огляд, але у медичному закладі, розташованому у м.Решетилівка, на відео не відображено.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.
Твердження про те, що відеозапис неналежний доказ, є неогрунтованими. 
Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Так, ніхто не заперечує, що на відео зображений саме ОСОБА_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, транспортний засіб „ВАЗ 2107”, д.н.з. НОМЕР_1 , номерний знак якого чітко проглядається, час, пора року, обставини події відповідають обставинам даної справи. При цьому відеозапис наданий уповноваженими особами РПП СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, в зв`язку з розглядом даної справи в суді першої інстанції.
Всупереч доводам апелянта, відсутні і об`єктивні дані про те, що не зафіксовані на відео певні проміжки часу можуть впливати на висновок про доведеність вини ОСОБА_1 .
Обов`язку щодо зазначення працівниками поліції відомостей про технічний прилад, за допомогою якого було здійснено відеозапис події, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, положеннями законодавства не визначено. 
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сама по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи були у поліцейських підстави зупиняти транспортний засіб. Тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України уповноваженою на те особою. Фактичні обставини правопорушення конкретизовано, викладено вірно і в правильній формі, вказано всю необхідну інформацію. Під час складання протоколу істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.
У протоколі зазначено час, місце вчинення адміністративного правопорушення, вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та правильно наведено пункт ПДР, який він у зв`язку з такою відмовою порушив. У акті огляду та направленні на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння викладено ознаки алкогольного сп`яніння. 
Тому помилкова вказівка у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння не тягне за собою визнання недопустимим цього доказу. 
Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було роз`яснено  ОСОБА_1  про його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КпАП України та повідомлено про місце, дату та час розгляду справи, про що свідчать особисті підписи ОСОБА_1 у відповідних графах. При цьому, ОСОБА_1 надав пояснення щодо обставин події.
Щодо доводів захисника щодо порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КпАП України, то за змістом ст.ст. 268, 271 КпАП України захисник бере участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення. Участь захисника під час огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу ні положеннями КпАП України, ні положеннями порушенням Інструкції „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, не передбачено. Ці дії проводяться безпосередньо з водієм транспортного засобу і участь захисника на результат огляду чи складання протоколу не впливає. Крім того, як вбачається із відеозапису, під час складення протоколу ОСОБА_1 питання про залучення адвоката не порушував.
Своїми правами у відповідності до вимог ст.ст. 268, 271 КпАП України  ОСОБА_1 міг скористатися під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, однак на розгляд справи не з`явився.
Отже, право  ОСОБА_1 на захист не порушено.
Тому посилання захисника щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та під час розгляду справи у місцевому суді повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Погрібної Т.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 24 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя      Л.В. Нізельковська