СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Харків Справа № 905/1015/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І. , суддя Гетьман Р.А.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.
за участю представника Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля»

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вх. №582 Д/1) на рішення Господарського суду Донецької області від 20.02.2026 (повний текст складено 02.03.2026) у справі № 905/1015/25 
за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ,
до відповідача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля», м. Краматорськ, Донецька область,
за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1. Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Покровськ, Донецька область,
2. Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м. Київ,
про стягнення 237 889 763,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (НЕК «Укренерго») звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача , Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» (ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля»), про стягнення 237 889 763,22 грн, з яких: заборгованості у сумі 234 751 651,33 грн, 3% річних у розмірі 684 421,55 грн та інфляційних втрат у розмірі 2 453 690,34 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором від 16.05.2019 № 0525-01041 про врегулювання небалансів електричної енергії в частині оплати платежів за небаланси електричної енергії за періоди корегування/врегулювання лютий 2022, квітень, травень, червень, вересень, жовтень 2024, березень 2025, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у сумі 234751651,33грн, на яку позивач також нарахував 3% річних та інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 20.02.2026 у справі № 905/1015/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» заборгованість у сумі 515,82 грн, 3% річних у сумі 1,87 грн, інфляційні втрати у сумі 6,71 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 1,87 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.
Суд частково задовольнив позов у тій частині, де було доведено наявність саме договірного зобов`язання та його порушення відповідачем. Зокрема, встановлено, що акт коригування за червень 2024 року був належним чином сформований, отриманий та підписаний відповідачем, а виставлений на його підставі рахунок у сумі 515,82 грн залишився неоплаченим. Відповідач не заперечував ці обставини, отже суд дійшов висновку про наявність простроченого грошового зобов`язання та, керуючись нормами ЦК України щодо належного виконання зобов`язань, визнав ці вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Водночас, у решті позовних вимог суд відмовив, виходячи з такого.
Суть спору в цій частині полягала не у факті наявності чи відсутності споживання електричної енергії, а у правомірності віднесення цих обсягів до небалансів відповідача. Суд встановив, що спірні обсяги фактично були спожиті КП «Компанія «Вода Донбасу», що не заперечувалося сторонами, однак позивач включив їх до небалансів відповідача, посилаючись на порушення останнім п. 6.2.8 ПРРЕЕ.
Ключовим для відмови стало те, що суд кваліфікував наслідки, передбачені п. 6.2.8 ПРРЕЕ, як позадоговірну відповідальність, яка виникає не з умов договору про врегулювання небалансів, а безпосередньо із нормативного регулювання за наявності окремо встановлених фактичних обставин (бездіяльності оператора системи щодо відключення споживача). Відтак, такі правовідносини не можуть бути реалізовані в межах заявлених позовних вимог як договірна заборгованість .
Крім того, суд виходив з того, що: позивач фактично змішав різні правові підстави (договірні зобов`язання та регуляторну відповідальність за ПРРЕЕ); відсутні належні докази, що спірні обсяги можуть бути включені саме до небалансів відповідача за договором; постанова НКРЕКП №1475 не є нормативним актом і не створює преюдиційних обставин; існують обставини, які ставлять під сумнів саму можливість відключення споживача (статус «захищеного»), що додатково підриває позицію позивача.
Також суд зазначив, що не може самостійно змінювати підстави позову (принцип диспозитивності), навіть якщо правовідносини потенційно могли б бути кваліфіковані інакше (принцип jura novit curia має межі застосування).
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд частково скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 20.02.2026 в частині відмови у стягненні суми основного боргу на суму 234 751 135,51 грн, інфляційних витрат на суму 2 453 683,63 грн та 3% річних на суму 684 419,68 грн. Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимог про стягнення суми основного боргу на загальну суму 234 751 135,51 грн; інфляційних витрат на суму 2 453 683,63 грн та 3% річних на суму 684 419,68 грн. Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 1 271 760,00 грн за подання апеляційної скарги.
В обґрунтуванні апеляційної скарги, скаржник зазначає, що:
- суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обсягів електричної енергії, спожитої КП «Компанія «Вода Донбасу», оскільки не врахував змісту пункту 6.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, який передбачає відповідальність оператора системи у разі невиконання ним обов`язку щодо припинення електроживлення споживача після спливу визначеного строку. На переконання скаржника, наслідком такого порушення є правомірне віднесення відповідних обсягів електричної енергії на втрати оператора системи з подальшою компенсацією таких витрат, що й було реалізовано позивачем у спірних правовідносинах;
- суд безпідставно не врахував постанову НКРЕКП №1475 від 08.08.2023, якою було врегульовано спір між учасниками ринку та встановлено обов`язок відповідача щодо належного відображення обсягів споживання електричної енергії КП «Компанія «Вода Донбасу». Скаржник вказує, що зазначена постанова є чинною, не оскарженою у встановленому порядку та прийнятою в межах повноважень регулятора, а отже має обов`язковий характер для сторін спору;
- суд першої інстанції протиправно врахував Постанову КМУ №1409 щодо захищеності споживача від відключення, оскільки вона не встановлює абсолютної та безумовної заборони на припинення електропостачання підприємств водопостачання, зокрема КП «Компанія «Вода Донбасу». На думку апелянта, застосування статусу «захищеного споживача» потребує належного підтвердження щодо конкретних об`єктів, а сама по собі наявність відповідної постанови Кабінету Міністрів України не виключає обов`язку дотримання правил ринку та не звільняє від відповідальності за їх порушення;
- суд безпідставно послався у своєму рішенні на справи №905/38/21, №905/970/21, №905/2170/21, №905/586/22, №905/541/23, оскільки предмети позовів у перерахованих справах не співпадають із предметом у справі №905/1015/25, вони не є тотожними і не мають бути враховані під час вирішення даного спору;
- договір про постачання електричної енергії зі споживачем (Третьою особою) в матеріалах справи не міститься та не досліджено судом, що є фактичним порушенням норм матеріального та процесуального права.
13.04.2026 від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Обґрунтовує свій відзив тим, що:
- чинне законодавство не передбачає обов`язку особи оплачувати електричну енергію, яку вона не купувала та не споживала. У даному випадку, за твердженням відповідача, позивач фактично намагається покласти обов`язок оплатити обсяги електричної енергії, які були спожиті іншою особою – КП «Компанія «Вода Донбасу», що є неприпустимим та суперечить загальним засадам права. Саме позивач як оператор системи передачі, адміністратор ринку та адміністратор комерційного обліку має повноваження щодо формування та коригування даних комерційного обліку, а отже саме він здійснив переклад обсягів спожитої електричної енергії на втрати відповідача. При цьому, на думку відповідача, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність таких дій, окрім посилання на постанову НКРЕКП №1475. Водночас відповідач заперечує застосування цієї постанови як підстави для задоволення позову, вказуючи, що вона не містить припису про обов`язок покладення обсягів споживання КП «Компанія «Вода Донбасу» на оператора системи розподілу, а також не має преюдиційного значення у цій справі;
- наслідки передбачені пунктом 6.2.8 ПРРЕЕ, мають позадоговірний характер і не можуть бути реалізовані в межах заявлених позовних вимог як договірна заборгованість. На думку відповідача, позивач фактично змішав різні правові підстави відповідальності, що свідчить про обрання неналежного способу захисту .
- КП «Компанія «Вода Донбасу» є самостійним учасником ринку електричної енергії, має відповідну ліцензію та укладені договори, зокрема договір про врегулювання небалансів, і саме ця особа є відповідальною за баланс та розрахунки за небаланси. Відтак, саме вона, а не відповідач, повинна нести відповідальність за спірні обсяги електричної енергії;
- позивач уже звертався до суду та отримав рішення про стягнення вартості електричної енергії, у тому числі тих самих обсягів, з КП «Компанія «Вода Донбасу». Таким чином, у даній справі позивач фактично намагається повторно стягнути ту саму заборгованість, але вже з іншого суб`єкта, що є недопустимим;
- обсяги споживання електричної енергії мають обліковуватися за КП «Компанія «Вода Донбасу», а не за відповідачем, а сформована позивачем заборгованість є штучною та не підтвердженою належними доказами. При цьому суд першої інстанції, на його думку, правильно врахував обставини справи, у тому числі нормативні обмеження щодо відключення зазначеного споживача.

Детально рух у справі на стадії апеляційного перегляду відображено в процесуальних документах суду.
У судове засідання від 11.05.2026 з`явився представник Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та представник Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля».

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила такі обставини справи.
За заявою-приєднання ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» надало письмову згоду на укладення з НЕК «Укренерго» договору про врегулювання небалансів електричної енергії, згідно з якою НЕК «Укренерго» повідомленням №01/18086 від 21.05.2019 було проінформовано відповідача про приєднання до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії та долучення до реєстру учасників ринку (ідентифікатор договору: 0525-01041; дата акцептування: 16.05.2019).
За змістом вказаного повідомлення з моменту акцептування заяви про укладання договору в порядку, встановленому Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №307 та Закону України «Про ринок електричної енергії», учасник ринку набуває всіх прав та зобов`язань за договором і несе відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору, Правилами ринку та чинним законодавством України.
Умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії (далі у т.ч. – договір) затверджені наказами НЕК «Укренерго» від 31.01.2022 №58, від 27.01.2023 №58, від 01.03.2024 №117, від 24.06.2024 №360, від 08.07.2024 №393.
Відповідно до п.п.1.1, 1.2 договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ (сторона, відповідальна за баланс), у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.
За договором СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи (п.1.3 договору).
Пунктом 1.4 договору визначено, що ОСП (оператор системи передачі) врегульовує небаланси електричної енергії зі СВБ у порядку, визначеному Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №307 (далі – Правила ринку).
Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку (п.1.5 договору).
Згідно з п.2.1 договору вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР (адміністратором розрахунків) для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених чинним законодавством.
Відповідно до п.2.2 договору порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.
Пунктом 3.1 договору встановлено, що при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №309, Законом України «Про ринок електричної енергії» та чинним законодавством України.
ОСП має право на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склався на ринку в певному розрахунковому періоді (п.3.2 договору).
Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (п.5.6 договору).
Як передбачено п.5.9 договору ОСП формує та направляє акт купівлі-продажу (далі – акт) до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом)), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг мiж сторонами та розміщений у мережi Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/, або у паперовій формi шляхом підписання уповноваженою особою акта (у разi неможливості пiдпису в електронній формi). Сторонами має бути забезпечена можливість здійснення електронного документообігу шляхом реєстрації у системi, яка забезпечує функціонування електронного документообігу. Протягом двох робочих днiв з дня направлення ОСП до СВБ акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник акта, підписаного зi своєї сторони. 
Договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру (п.9.1 договору).
Якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (п. 9.2 договору).
Пунктами 10.1-10.3 договору визначено, що договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення Регулятором змін до типового договору врегулювання небалансів електричної енергії, який є додатком 1 до Правил ринку. У такому випадку зміни до цього договору вносяться ОСП протягом 10 днів з дня набрання ними чинності. Договір зі змінами оприлюднюється на вебсайті ОСП. Якщо учасник ринку не ініціював розірвання цього договору протягом одного місяця з дати набрання чинності змінами, вважається, що він погодився зі зміненим договором.
В межах виконання умов договору №0525-01041 від 16.05.2019 на підставі Додатку 10 Правил ринку «Правила коригування» (далі – Додаток 10 Правил ринку) позивачем було проведено коригування попередніх розрахункових періодів (лютий 2022, квітень 2024, травень 2024, червень 2024 (два акти), вересень 2024, жовтень 2024, березень 2025) та направлено відповідачу на підписання акти-корегування на загальну суму 234751651,34 грн, а саме:
- акт-корегування (врегулювання) №СВБ_ВР_03_2022_02_0525 від 23.04.2025 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 28.02.2022 № ВН/22/02-0525, акту-корегування (врегулювання) від 18.07.2022 ВР/22/02-0525, відповідно до якого збільшення обсягу електричної енергії для врегулювання небалансів становить 29305,683 МВт*год, збільшення вартості становить 107494976,67 грн з ПДВ, зменшення обсягу становить 33,633 МВт*год, зменшення вартості становить 28972,51 грн з ПДВ; акт направлений відповідачу електронним сервісом 23.04.2025; відповідачем не підписаний; 
- акт-корегування (врегулювання) №СВБ_ВР_03_2024_04_0525 від 28.02.2025 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2024 № ВН/24/04-0525, акту-корегування (врегулювання) від 27.06.2024 № ВР/24/04-0525, відповідно до якого збільшення обсягу електричної енергії для врегулювання небалансів становить 2687,980 МВт*год, збільшення вартості становить 13164708,95 грн з ПДВ, зменшення обсягу становить 12,304 МВт*год, зменшення вартості становить 19895,74 грн з ПДВ; акт направлений відповідачу електронним сервісом 28.02.2025; відповідачем не підписаний;
- акт-корегування (врегулювання) №СВБ_ВР_03_2024_05_0525 від 03.03.2025 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.05.2024 № ВН/24/05-0525, акту-корегування (врегулювання) від 28.06.2024 №ВР/24/05-0525, відповідно до якого збільшення обсягу електричної енергії для врегулювання небалансів становить 2863,315 МВт*год, збільшення вартості становить 18735567,45 грн з ПДВ, зменшення обсягу становить 10,639 МВт*год, зменшення вартості становить 35075,77 грн з ПДВ; акт направлений відповідачу електронним сервісом 03.03.2025; відповідачем не підписаний;
- акт-корегування (врегулювання) №СВБ_ВР_02_2024_06_0525 від 26.07.2024 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.06.2024 №ВН/24/06-0525, відповідно до якого збільшення обсягу електричної енергії для врегулювання небалансів становить 0,023 МВт*год, збільшення вартості становить 192,31 грн з ПДВ, зменшення обсягу становить 0,065 МВт*год, зменшення вартості становить 323,51 грн з ПДВ; акт направлений відповідачу електронним сервісом 26.07.2024; підписаний відповідачем 30.07.2024;
- акт-корегування (врегулювання) №СВБ_ВР_03_2024_06_0525 від 04.03.2025 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.06.2024 № ВН/24/06-0525, акту-корегування (врегулювання) від 26.07.2024 № СВБ_ВР_02_2024_06_0525, відповідно до якого збільшення обсягу електричної енергії для врегулювання небалансів становить 2754,172 МВт*год, збільшення вартості становить 24823140,69 грн з ПДВ, зменшення обсягу становить 11,202 МВт*год, зменшення вартості становить 51032,42 грн з ПДВ; акт направлений відповідачу електронним сервісом 04.03.2025; відповідачем не підписаний;
- акт корегування №СВБ_К_02_2024_09_0525 від 24.04.2025 за розрахунковий період з 01.09.2024 по 30.09.2024, відповідно до якого збільшено фактичний обсяг отриманої електричної енергії для врегулювання небалансів на 3120,291 МВт*год, сума збільшення вартості електричної енергії для врегулювання небалансів становить 24391524,97 грн з ПДВ; акт направлений відповідачу електронним сервісом 25.04.2025; відповідачем не підписаний;
- акт-корегування №СВБ_ВР_04_2024_10_0525 від 28.05.2025 за розрахунковий період з 01.10.2024 по 31.10.2024, відповідно до якого збільшено фактичний обсяг отриманої електричної енергії для врегулювання небалансів на 2820,681 МВт*год, сума збільшення вартості електричної енергії для врегулювання небалансів становить 22534983,01 грн з ПДВ; акт направлений відповідачу електронним сервісом 28.05.2025; відповідачем не підписаний;
- акт-корегування №СВБ_ВР_03_2024_03_0525 від 29.05.2025 за розрахунковий період з 01.03.2025 по 31.03.2025, відповідно до якого збільшено фактичний обсяг отриманої електричної енергії для врегулювання небалансів на 3162,290 МВт*год, сума збільшення вартості електричної енергії для врегулювання небалансів становить 23471257,34 грн; акт направлений відповідачу електронним сервісом 30.05.2025; відповідачем не підписаний.
Вказані акти-коригування підписані з боку позивача за допомогою кваліфікованого електронного підпису, про що свідчать додані до матеріалів справи протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису. 
Акт-корегування (врегулювання) №СВБ_ВР_02_2024_06_0525 від 26.07.2024 відповідач за допомогою кваліфікованого електронного підпису підписав 30.07.2024, про що свідчить доданий до матеріалів справи протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.
Решту актів-коригування як було вказано відповідач не підписав, направивши позивачу листи, в яких повідомив про незгоду з їх змістом з посиланням на безпідставне покладання на його втрати обсягів споживачів ДПЗД «Укрінтеренерго» у зв`язку з заміною позивачем нульовими значеннями та зменшенням значень агрегованих даних комерційного обліку площадок вимірювання ДПЗД «Укрінтеренерго» на платформі MMS.
За вказані періоди в системі управління ринком MMS позивачем сформовані звіти:
- №0704202500178 від 23.04.2025 на суму 107523949,18 грн (розрахунковий період 01.02.2022- 28.02.2022), направлений відповідачу з супровідним листом 07.05.2024;
- №2402202500738 від 30.04.2025 на суму 13184604,68 грн (розрахунковий період 01.04.2024- 30.04.2024), виставлено в системі ММS 30.04.2025;
- №2602202500482 від 30.04.2025 на суму 18770643,22 грн (розрахунковий період 01.05.2024- 31.05.2024), виставлено в системі ММS 30.04.2025;
- №0103202500190 від 01.03.2025 на суму 24874173,11 грн (розрахунковий період 01.06.2024-30.06.2024), направлений відповідачу з супровідним листом на електронну адресу 07.05.2025;
- №2404202500181 від 24.04.2025 на суму 24391524,97 грн (розрахунковий період 01.09.2024- 30.09.2024), виставлено в системі ММS 24.04.2025;
- №2805202500189 від 28.05.2025 на суму 22534983,01 грн (розрахунковий період 01.10.2024-31.10.2024), виставлений в системі ММS 28.05.2025;
- №2905202500224 від 29.05.2025 на суму 23471257,34 грн (розрахунковий період 01.03.2025- 31.03.2025), виставлений в системі ММS 29.05.2025;
та рахунок-фактура №1007202400344 від 30.04.2025 на суму 515,82 грн (розрахунковий період 01.06.2024-30.06.2024), виставлений в системі ММS 30.04.2025.
Оплат по вказаним звітам та рахунку відповідач не здійснив. Ці обставини визнані обома сторонами.
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (НЕК «Укренерго») звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» (ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля»), про стягнення заборгованості у сумі 234 751 651,33 грн, 3% річних у розмірі 684 421,55 грн та інфляційних втрат у розмірі 2 453 690,34 грн, всього 237 889 763,22 грн.
Суд першої інстанції частково задовольнив позовну заяву, що стало підставою для звернення позивача до апеляційного суду зі скаргою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та викладеним доводам сторін, колегія суддів виходить з наступного.
Предметом розгляду у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів як заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії. Позивач обґрунтовує ці вимоги тим, що на відповідача були віднесені обсяги електричної енергії, фактично спожиті КП «Компанія «Вода Донбасу», у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо припинення електропостачання такому споживачу. Відтак суд першої інстанції досліджував, чи є у відповідача обов`язок оплатити спірні обсяги саме як договірну заборгованість у межах правовідносин з врегулювання небалансів.
Предметом апеляційного перегляду є перевірка законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні основних позовних вимог. Зокрема, апеляційний суд перевіряє правильність висновків суду щодо правової природи спірних відносин, правильність застосування норм матеріального права, а також повноту встановлення обставин справи та оцінку доказів. 
Також апеляційний суд не перевіряє рішення суду першої інстанції у тій частині, яка не оскаржується апелянтом, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 515,82 грн, 3% річних у сумі 1,87 грн, інфляційні втрати у сумі 6,71 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 1,87 грн.
Згідно з ч.1 ст.68 Закону України «Про ринок електричної енергії» в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються: купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.
Функції оператора системи передачі виконує НЕК «Укренерго».
За приписами ст.52, ст.53 Закону України «Про ринок електричної енергії» на оператора системи передачі також покладаються функції адміністратора розрахунків та адміністратора комерційного обліку.
Відповідно до ч.1 ст.4, ч.3 ст.3 «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.
Згідно з ч.1 ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст.634 Цивільного кодексу України).
Як свідчать матеріали справи відповідно до положень Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил ринку, відповідач надісланою позивачу заявою про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії ініціював приєднання до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії (ідентифікатор договору: 0525-01041; дата акцептування: 16.05.2019), який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ.
За змістом п. 1.1.2 глави І розділу 1.1 Правил ринку договір про врегулювання небалансів електричної енергії є договором, відповідно до якого суб`єкт господарювання набуває статусу учасника ринку та здійснюється врегулювання небалансів електричної енергії.
Пунктом п. 1.5.1 глави І розділу 1.5 Правил ринку визначено, що усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електричну енергію за договорами про постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії, для чого кожен учасник ринку зобов`язаний стати СВБ або передати свою фінансову відповідальність за небаланси іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи на підставі укладення/приєднання до відповідного договору.
Розбіжності між учасником ринку та ОСП щодо даних комерційного обліку врегульовуються між ОСП та СВБ шляхом проведення планових та позапланових коригувань у випадку надання АКО до АР оновлених сертифікованих даних комерційного обліку (п. 1.1 Додатку 10 Правил ринку).
СВБ упродовж трьох робочих днів з дня отримання акту коригування у разі згоди із розрахунками АР підписує Акт коригування та надсилає його АР (абз. 11 п. 3.2. Додатку 10 Правил ринку).
СВБ зобов`язана впродовж двох робочих днів з дня отримання повідомлення про формування звіту про коригування забезпечити на рахунку ескроу СВБ наявність коштів, вільних від інших зобов`язань з оплати поточної заборгованості СВБ та погашення простроченої заборгованості СВБ, у необхідному обсязі відповідно до звіту про коригування (абз. 6 п. 3.2 Додатку 10 Правил ринку).
АР о 08:00 на третій робочий день з дня надсилання повідомлення про формування звіту про коригування перераховує з рахунку ескроу СВБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП кошти в обсязі, необхідному відповідно до Акта коригування (абз. 8 п. 3.2 Додатку 10 Правил ринку).
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про ринок електроенергії» оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за продану електричну енергію на балансуючому ринку. 
Як встановлено судами, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 234 751 135,51 грн як небалансів електричної енергії за договором від 16.05.2019 №0525-01041 про врегулювання небалансів електричної енергії (спірні періоди: лютий 2022, квітень, травень, червень, вересень, жовтень 2024, березень 2025).
Разом з тим, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, ключовим у даній справі є вирішення питання щодо правомірності віднесення на небаланси відповідача обсягів електричної енергії, спожитих КП «Компанія «Вода Донбасу».
Суд першої інстанції виходив з того, що сутність спору в цій частині полягає у наявності між сторонами розбіжностей щодо можливості покладення на відповідача зазначених обсягів електричної енергії, оскільки, за позицією НЕК «Укренерго», відповідач як оператор системи (у розумінні пункту 6.2.8 глави 6.2 розділу VI Правил роздрібного ринку електричної енергії) був зобов`язаний припинити електроживлення об`єктів КП «Компанія «Вода Донбасу» після спливу 90 днів з першого дня постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (ДПЗД «Укрінтеренерго»).
Як вбачається із матеріалів справи, третя особа-1 - КП «Компанія «Вода Донбасу», надала пояснення, що остання є учасником ринку електричної енергії як постачальник та у спірний період і на поточний час є діючою стороною договору з НЕК «Укренерго» про врегулювання небалансів №0350-01012 від 26.06.2019, отже КП «Компанія «Вода Донбасу» мало право закуповувати електричну енергія на балансуючому ринку, оператором якого є НЕК «Укренерго». Вимоги НЕК «Укренерго» про стягнення з ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» у даній справі включають обсяги споживання електричної енергії КП «Компанія «Вода Донбасу», які мають бути відображені як споживання КП «Компанія «Вода Донбасу», а не перекладатись на втрати відповідача. Третя особа-1 зауважує, що спірні обсяги електричної енергії були транспортовані на об`єкти КП «Компанія «Вода Донбасу» та використані на цих об`єктах, у тому числі куплені третьою особою у НЕК «Укренерго» за діючим договором про врегулювання небалансів №0350-01012 від 26.06.2019. Наведене, зокрема, вбачається з обставин стягнення з КП «Компанія «Вода Донбасу» на користь НЕК «Укренерго» вартості небалансів судовими рішеннями, зокрема за заявлений позивачем у цій справі період лютий 2022 (рішення Господарського суду Донецької області від 28.03.2023 у справі №905/586/22). Присвоєння КП «Компанія «Вода Донбасу» у 2019 році статусу «Дефолтний» як виробнику електричної енергії жодним чином не вплинуло на його право здійснювати закупівлю електричної енергії на балансуючому ринку.
До своїх пояснень третя особа-1 - КП «Компанія «Вода Донбасу» додає довідки від 11.10.2024 №0.02/109 та від 15.09.2025 № 0.02/627, які свідчать про те, що включені позивачем до небалансів відповідача обсяги електричної енергії за лютий 2022, квітень – червень, вересень, жовтень 2024, березень 2025, співпадають з обсягами фактичного споживання електричної енергії КП «Компанія «Вода Донбасу». Жодних заперечень щодо обсягів споживання КП «Компанія «Вода Донбасу» сторони до суду першої інстанції не надали.
Крім того, КП «Компанія «Вода Донбасу» мала статус учасника ринку електричної енергії як постачальник на підставі діючої ліцензії №598 від 22.04.2019, а набуття у 2019 році КП «Компанія «Вода Донбасу» статусу «Дефолтний» стосувалось третьої особи виключно як виробника електричної енергії, що, крім іншого, вбачається з того, що між КП «Компанія «Вода Донбасу» та НЕК «Укренерго» 26.06.2019 був укладений договір про врегулювання небалансів електричної енергії №0350-01012, який є діючим і на поточний час (виходячи з відсутності доказів, того, що договір був розірваний або визнаний недійсним). 
Як пояснює третя особа-1 договір з НЕК «Укренерго» про врегулювання небалансів електричної енергії №0350-01012 від 26.06.2019 сторонами виконувався, про що свідчать зокрема обставини звернення позивача до суду з вимогами про стягнення з КП «Компанія «Вода Донбасу» заборгованості за цим договором (справи №905/38/21, №905/970/21, №905/2170/21, №905/586/22, №905/541/23). Заперечень з цього приводу позивач до суду першої інстанції не надав.
Судами також встановлено, що рішенням Господарського суду Донецької області від 28.03.2023 у справі №905/586/22 було стягнуто з КП «Компанія «Вода Донбасу» на користь НЕК «Укренерго» заборгованість за договором від 26.06.2019 №0350-01012, у тому числі за спірний в межах розглядуваної справи №905/1015/25 період лютого 2022. Пояснень з цього приводу, як було запропоновано судом першої інстанції, позивач також не надав.
Таким чином, із наведених обставин убачається, що спірні обсяги електричної енергії були фактично спожиті КП «Компанія «Вода Донбасу», яке у відповідний період було самостійним учасником ринку електричної енергії, мало діючий договір про врегулювання небалансів з НЕК «Укренерго» та здійснювало закупівлю електричної енергії на балансуючому ринку.
Водночас зазначені обсяги електричної енергії, які за своєю природою мають відображатися як споживання КП «Компанія «Вода Донбасу», були позивачем віднесені на небаланси відповідача, що і стало підставою для заявлення вимог у цій справі.
Разом з тим, враховуючи, що обсяги споживання не заперечуються сторонами, а також те, що КП «Компанія «Вода Донбасу» перебувало у договірних відносинах з позивачем та вже неодноразово виступало відповідачем у справах про стягнення вартості небалансів за відповідним договором, у тому числі за частину спірного періоду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для покладення таких обсягів на відповідача як небалансів у межах спірних правовідносин.

Підставою позову в частині стягнення 234 751 135,51 грн позивач визначає допущення відповідачем порушень пункту 6.2.8 глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ, що, зокрема, обґрунтовується посиланням на постанову НКРЕКП №1475 від 08.08.2023, якою регулятор, встановивши відповідні порушення, зобов`язав відповідача їх припинити.
Водночас позивач розцінює зазначені порушення як порушення умов договору від 16.05.2019 №0525-01041 про врегулювання небалансів електричної енергії, що, зокрема, підтверджується складанням актів коригування саме у межах виконання зобов`язань за цим договором.
Відповідно до п.6.2.8 глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ (в редакції постанови НКРЕКП №1525 від 18.07.2019 зі змінами внесеними постановою НКРЕКП №805 від 19.05.2021) постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо споживач протягом 90 днів не укладе відповідний договір про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником або договір купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії, електроживлення його об`єкта (об`єктів) має бути припинено оператором системи. У разі нездійснення оператором системи припинення електроживлення об`єкта (об`єктів) споживача через 90 днів з першого дня постачання йому електричної енергії постачальником «останньої надії», обсяги електричної енергії, спожитої цим споживачем, починаючи з 91 дня покладаються адміністратором комерційного обліку на втрати оператора системи. Збитки, пов`язані з оплатою та адмініструванням втрат, які виникли внаслідок порушення цих Правил іншими учасниками роздрібного ринку, оператор системи відшкодовує, оформивши претензію цьому (цим) учаснику (учасникам) роздрібного ринку на відшкодування збитків у порядку, передбаченому розділом VIII цих Правил.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що покладення адміністратором комерційного обліку відповідних обсягів електричної енергії на втрати оператора системи є заходом відповідальності, який застосовується у разі встановлення факту безпідставної бездіяльності такого оператора у випадках, передбачених зазначеною нормою.
Означені п. 6.2.8 глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ наслідки слід розглядати як позадоговірні, тобто такі, що виникають в силу вказаних в цьому пункті фактичних обставин і не пов`язані з встановленими та розглядуваними договірними правовідносинами сторін, мають свою правову природу та підлягають встановленню за межами спірних (в межах даного спору) правовідносин, тобто щодо них застосовуються інші правові механізми, які забезпечують баланс інтересів сторін і відповідають загальним засадам права. 
Водночас договір про врегулювання небалансів регулює інші правовідносини, пов`язані з обліком та оплатою відхилень сторони, відповідальної за баланс, що виникають у процесі її діяльності. Натомість у даному випадку йдеться не про відхилення, спричинені діями відповідача як сторони, відповідальної за баланс, а про наслідки можливого порушення ним регуляторних вимог.
Таким чином, правовідносини, на які посилається позивач, за своєю природою є позадоговірними, оскільки виникають із факту порушення приписів нормативного акта, мають характер відповідальності та підлягають реалізації через спеціальні механізми, відмінні від стягнення договірної заборгованості. Означене спростовує аргумент скаржника, що відсутній позадоговірний характер спірних правовідносин. 
Відтак порушення зазначеної норми (п.6.2.8 глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ) утворює самостійний предмет доказування, відмінний від предмета доказування у спорах про виконання договірних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 та постанові Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 у справі №905/1491/24, залишених без змін постановою Верховного Суду від 09.09.2025.
Таким чином, посилання скаржника на те, що судом не враховано пункт 6.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, який передбачає відповідальність оператора системи у разі невиконання ним обов`язку щодо припинення електроживлення споживача після спливу визначеного строку, є безпідставним, оскільки суд першої інстанції надав належну оцінку зазначеній нормі, правильно визначив її правову природу та обґрунтовано дійшов висновку, що передбачені нею наслідки не є договірними, а відтак не можуть бути реалізовані шляхом стягнення спірної суми як заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії.
Отже, обсяги електричної енергії, відображені у спірних актах коригування, складених позивачем на підставі Додатку 10 Правил ринку, за своєю правовою природою не входять до небалансів відповідача у розумінні договору від 16.05.2019 №0525-01041, порушення умов якого позивач поклав в основу заявлених вимог про стягнення 234 751 135,51 грн.
Як слушно зауважив місцевий суд, принцип «jura novit curia» («суд знає закони») застосовується у тому випадку, коли позивач обґрунтовує свій позов саме такими обставинами, проте помилково посилається на певні норми права. Водночас застосування судом принципу «jura novit curia» («суд знає закони») не є безмежним. Своєю чергою застосування судом іншого, ніж визначається позивачем, обґрунтування позову за власною ініціативою, буде зміною обставин та, як наслідок, і підстав позову, право на яке в силу приписів ст. ст. 14, 46 Господарського процесуального кодекс у України має виключно позивач.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність доведених позивачем правових підстав для включення спірних обсягів споживання електричної енергії КП «Компанія «Вода Донбасу» до небалансів відповідача за договором від 16.05.2019 №0525-01041 про врегулювання небалансів електричної енергії.
Поряд з тим, постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 27.12.2018 затверджено Порядок забезпечення постачання електричної енергії захищеним споживачам, яким визначено, зокрема, процедуру формування переліку таких споживачів, а також особливості обмеження та припинення електропостачання.
Зазначеним Порядком передбачено, що на період проведення операції Об`єднаних сил обмеження та відключення електропостачання не застосовуються до об`єктів КП «Компанія «Вода Донбасу».
Наведене свідчить про наявність нормативно встановленої заборони на відключення електропостачання об`єктів зазначеного підприємства, що ставить під сумнів доводи позивача про обов`язок відповідача як оператора системи припинити електроживлення таких об`єктів відповідно до пункту 6.2.8 глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ.
Разом з тим, апелянт вказує, що суд першої інстанції безпідставно врахував положення постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 27.12.2018 щодо захищеності споживача від відключення, оскільки така постанова, на думку апелянта, не встановлює абсолютної заборони на припинення електропостачання підприємств водопостачання, а статус «захищеного споживача» потребує належного підтвердження щодо конкретних об`єктів. 
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно врахував положення постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 27.12.2018, якою встановлено особливості забезпечення електропостачання захищених споживачів. Як убачається з матеріалів справи, на період проведення операції Об`єднаних сил обмеження та відключення електропостачання об`єктів КП «Компанія «Вода Донбасу» не допускається.
Наведене свідчить про існування нормативно встановлених обмежень щодо можливості припинення електропостачання такого споживача, що, у свою чергу, ставить під сумнів доводи позивача про наявність у відповідача безумовного обов`язку здійснити відповідне відключення у порядку пункту 6.2.8 ПРРЕЕ.
Крім того, на переконання колегії суддів, норма щодо заборони відключення електропостачання об`єктів КП «Компанія «Вода Донбасу» є спеціальною у сфері відносин між КП «Компанія «Вода Донбасу» та АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та підлягає пріоритетному застосуванню над загальними положеннями ПРРЕЕ. У разі колізії між загальними та спеціальними нормами, застосуванню підлягає саме положення Порядку, як спеціальної норми.
Отже, наслідки передбачені п.6.2.8 глави 6.2 розділу VI ПРЕЕ та п.7.10 ПРРЕЕ розділу VI І ПРРЕЕ (перекладення втрат на ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля») для ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» щодо об`єктів КП «Компанія «Вода Донбасу» не застосовуються.
При цьому доводи апелянта про необхідність додаткового підтвердження статусу «захищеного споживача» не спростовують встановлених судом обставин, оскільки сам факт поширення дії зазначеної постанови на об`єкти КП «Компанія «Вода Донбасу» не був належним чином спростований позивачем.
Таким чином, наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для віднесення спірних обсягів електричної енергії на небаланси відповідача у межах договірних правовідносин.

Постановою НКРЕКП від 08.08.2023 №1475 ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» було зобов`язано припинити порушення абзацу третього п. 6.2.8 глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ шляхом передачі адміністратору комерційного обліку у термін до 01.09.2023 валідованих даних комерційного обліку по точкам комерційного обліку КП «Компанія «Вода Донбасу» за період з 01.01.2022 по 28.02.2023 з урахуванням того, що учасник ринку КП «Компанії «Вода Донбасу» у зазначений період мав статус «Дефолтний», та не допускати такого порушення, а НЕК «Укренерго» в свою чергу було зобов`язано припинити порушення абзацу 15 підпункту 6 пункту 1 Постанови №555 шляхом забезпечення сертифікації даних комерційного обліку у термін до 01.09.2023 згідно з п.2.2.2 глави 2.2 розділу ІІ Кодексу комерційного обліку по точках комерційного обліку КП «Компанії «Вода Донбасу» за період з 01.01.2022 по 28.02.2023, після отримання таких даних комерційного обліку від ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» відповідно до п.1 цієї постанови, надати сертифіковані дані комерційного обліку АР для подальшого формування платіжних документів і здійснення розрахунків та не допускати в подальшому такого порушення.
Перш за все, постанова НКРЕКП від 08.08.2023 №1475 була прийнята в процесі позасудового вирішення спору між учасниками ринку електричної енергії та не є нормативно-правовим актом у розумінні Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до органів юстиції та проведення їх державної реєстрації, затвердженого Наказом Мінюсту України від 12.04.2005 №34/5, а отже не містить жодних регулюючих норм права та не є джерелом преюдиційних обставин у розумінні ст.75 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому слід вказати, що зміст вказаної постанови не свідчить, що регулятор (НКРЕКП) дійшов висновку про наявність підстав для покладення НЕК «Укренерго» обсягів спожитої КП «Компанія «Вода Донбасу» електроенергії на втрати ПрАТ «ДТЕК ПЕМ- Енерговугілля». 
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у від 21.01.2025 у справі №905/1743/23 та у постанові від 30.10.2025 у справі №904/537/24.
Разом з тим, скаржник у апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував постанову НКРЕКП №1475 від 08.08.2023, якою, на його думку, було врегульовано спір між учасниками ринку та встановлено обов`язок відповідача щодо належного відображення обсягів споживання електричної енергії КП «Компанія «Вода Донбасу». При цьому скаржник наголошує, що зазначена постанова є чинною, не оскарженою у встановленому порядку та прийнятою в межах повноважень регулятора, а відтак має обов`язковий характер для сторін спору.
Колегія суддів зазначає, що дійсно, постанова НКРЕКП №1475 від 08.08.2023 є чинною та прийнятою у межах повноважень регулятора. Водночас сама по собі її наявність не свідчить про виникнення у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем у межах спірного договору та не визначає способу судового захисту.
Як убачається зі змісту зазначеної постанови, вона спрямована на усунення порушень у частині формування та обробки даних комерційного обліку електричної енергії, зокрема шляхом їх передачі та сертифікації, а не на вирішення питання покладення відповідних обсягів електричної енергії на втрати оператора системи чи визначення належного боржника у спірних правовідносинах.
Більше того, зазначеною постановою встановлено порушення не лише з боку відповідача, що виключає можливість покладення усіх негативних наслідків виключно на ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля».
Отже, посилання скаржника на постанову НКРЕКП №1475 як на підставу для стягнення спірної суми є необґрунтованим, оскільки вона не встановлює обов`язку відповідача сплатити вартість електричної енергії, спожитої КП «Компанія «Вода Донбасу», та не підтверджує правомірності віднесення таких обсягів на небаланси відповідача у межах договору про врегулювання небалансів.
Таким чином, доводи апелянта у цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Апелянт вказує, що суд безпідставно послався у своєму рішенні на справи №905/38/21, №905/970/21, №905/2170/21, №905/586/22, №905/541/23, оскільки предмети позовів у перерахованих справах не співпадають із предметом у справі №905/1015/25, вони не є тотожними і не мають бути враховані під час вирішення даного спору.
Проаналізувавши наведені справи, колегія суддів зазначає, що посилання суду першої інстанції на них здійснено не з метою встановлення преюдиційних обставин чи автоматичного перенесення висновків на спірні правовідносини, а з метою підтвердження факту існування між НЕК «Укренерго» та КП «Компанія «Вода Донбасу» договірних відносин, а також факту здійснення останнім розрахунків за небаланси електричної енергії у межах відповідного договору.
Зокрема, рішенням Господарського суду Донецької області від 28.03.2023 у справі №905/586/22 було стягнуто з КП «Компанія «Вода Донбасу» на користь НЕК «Укренерго» заборгованість за договором від 26.06.2019 №0350-01012, у тому числі за спірний в межах розглядуваної справи №905/1015/25 період лютого 2022.
Отже, наведені судом першої інстанції судові рішення враховані як додаткове підтвердження характеру правовідносин за участю КП «Компанія «Вода Донбасу», а не як такі, що визначають результат розгляду цієї справи.
Таким чином, доводи скаржника у цій частині є безпідставними, оскільки сам по собі нетотожний предмет спору не виключає можливості врахування судом інших судових рішень як доказу певних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Скаржник зазначає, що договір про постачання електричної енергії зі споживачем (Третьою особою) в матеріалах справи не міститься та не досліджено судом, що є фактичним порушенням норм матеріального та процесуального права позивача та таке рішення повинного бути переглянуто та скасовано, позовні вимоги повинні бути задоволені в повному обсязі.
По-перше, скаржник не обґрунтовує, яким саме чином відсутність договору про постачання електричної енергії у третьої особи впливає на можливість віднесення спірних обсягів електричної енергії на небаланси відповідача як оператора системи розподілу.
По-друге, як встановлено матеріалами справи, КП «Компанія «Вода Донбасу» з 2019 року є учасником ринку електричної енергії та має відповідну ліцензію на постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП №598 від 22.04.2019), а також перебуває у договірних відносинах з НЕК «Укренерго», зокрема на підставі договору про врегулювання небалансів №0350-01012 від 26.06.2019, який є чинним.
Таким чином, КП «Компанія «Вода Донбасу» здійснювало закупівлю електричної енергії на балансуючому ринку для забезпечення власних потреб, а отже виступало як самостійний учасник ринку, відповідальний за баланс та розрахунки за небаланси.
При цьому доказів на підтвердження доводів скаржника щодо присвоєння КП «Компанія «Вода Донбасу» статусу «дефолтного» як електропостачальника у спірний період позивачем не надано.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі №910/6820/24 (набрало законної сили за результатом апеляційного оскарження Північним апеляційним господарським судом постанова від 18.06.2025) встановлений факт неправомірного виключення НЕК «Укренерго» КП «Компанія «Вода Донбасу» з системи управління ринком «MARKET MANAGEMENT SYSTEM» з 13.03.2023 як електропостачальника за власними точками споживання та встановлений обов`язок НЕК «Укренерго» повернути КП «Компанія «Вода Донбасу» в систему управління ринком «MARKET MANAGEMENT SYSTEM» з 13.03.2023 як електропостачальника за власними точками споживання, а також відобразити спожиті КП «Компанія «Вода Донбасу» обсяги електричної енергії через мережі операторів систему розподілу, зокрема ПрАТ «ДТЕК ПЕМ- Енерговугілля» в обсязі 63630538 кВт*г, як купівлю-продаж КП «Компанія «Вода Донбасу» електричної енергії для врегулювання небалансів електричної енергії по договору №0350-01012 від 26.06.2019 та включити до облікових даних в системі управління ринком «MARKET MANAGEMENT SYSTEM» обсяги електричної енергії на балансуючу групу КП «Компанія «Вода Донбасу», що спожиті за точками комерційного обліку (EIC-кодами) КП «Компанія «Вода Донбасу» за період з 14.03.2023 по 30.09.2024 обсяги електричної енергії спожиті через мережі операторів систему розподілу, зокрема ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» в обсязі 63630538 кВт*г, як сертифіковані дані купівлі-продажу КП «Компанія «Вода Донбасу» електричної енергії для врегулювання небалансів електричної енергії по договору №0350-01012 від 26.06.2019. 
Зазначене додатково свідчить про те, що обсяги електричної енергії, спожиті КП «Компанія «Вода Донбасу», підлягають обліку та відображенню саме за цим суб`єктом, а не за відповідачем.
Водночас, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, зміст вказаного рішення не дозволяє достеменно встановити, що визначені у ньому обсяги у щомісячному розрізі повністю співпадають з обсягами споживання, які є предметом спору у даній справі, і такі обставини сторонами не заперечувалися.
Отже, доводи апелянта щодо відсутності договору постачання електричної енергії у третьої особи не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин та не впливають на висновок про відсутність підстав для покладення спірних обсягів електричної енергії на небаланси відповідача.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що аргументи сторін, які стосуються рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі №910/6820/24, постанови НКРЕКП від 08.08.2023 №1475, набуття КП «Компанія «Вода Донбасу» у 2019 році статусу «Дефолтний», рішення Господарського суду Донецької області від 28.03.2023 у справі №905/586/22, а також чинності договору про врегулювання небалансів від 26.06.2019 №0350-01012 між НЕК «Укренерго» та КП «Компанія «Вода Донбасу», не мають вирішального значення для правильного вирішення даного спору.
Суд надає оцінку зазначеним доводам відповідно до вимог статті 238 Господарського процесуального кодексу України, однак вони не спростовують ключового висновку, покладеного в основу рішення.
Як встановлено судами, підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 234 751 135,51 грн є те, що передбачені пунктом 6.2.8 глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ наслідки мають характер заходу відповідальності, який не є складовою договірних правовідносин сторін, а відтак не може бути реалізований шляхом стягнення як заборгованості за договором від 16.05.2019 №0525-01041 про врегулювання небалансів електричної енергії.
Судами взято до уваги численну прецедентну практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення таким чином, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Розглядаючи позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 2 453 690,34 грн та 3% річних в сумі 684 421,55 грн, суд виходить з приписів ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, за змістом яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розглядаючи позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у сумі 2 453 690,34 грн та 3% річних у сумі 684 421,55 грн, місцевий суд правильно виходив із положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, згідно з якими нарахування інфляційних втрат та процентів річних є наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у сумі 234 751 135,51 грн, 3% річних у розмірі 684 419,68 грн та інфляційних втрат у сумі 2 453 683,63 грн є безпідставними та такими, що не доведені матеріалами справи, у зв`язку з чим правомірно залишені судом першої інстанції без задоволення.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів зазначає, що встановлені у справі обставини свідчать про те, що спірні обсяги електричної енергії були фактично спожиті КП «Компанія «Вода Донбасу» як самостійним учасником ринку, який несе відповідальність за власні небаланси, тоді як їх віднесення позивачем на відповідача ґрунтується на посиланні на порушення пункту 6.2.8 ПРРЕЕ, наслідки якого мають позадоговірний характер і не можуть бути реалізовані як заборгованість за договором про врегулювання небалансів. 
Інші доводи апелянта, у тому числі щодо постанови НКРЕКП, статусу споживача, відсутності договорів та посилань на судову практику, не спростовують цього ключового висновку та не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим позовні вимоги в основній частині обґрунтовано залишені без задоволення.
У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» не підлягає задоволенню з підстав викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Донецької області від 20.02.2026 у справі № 905/1015/25 має бути залишене без змін.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 13, 74, 76-79, 126, 129, 269, п.1 ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 20.02.2026 у справі № 905/1015/25 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повна постанова складена 21.05.2026.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук 

Суддя Р.А. Гетьман