Справа № 347/1028/26
Провадження № 2/347/843/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
Головуючої – судді: Крилюк М.І., 
секретаря: Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01.09.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено електронний договір про надання кредиту №1442-3554. Договір було підписано відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора A8688, надісланого на вказаний ним номер телефону.
На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (creditkasa.com.ua) у відкритому доступі для всіх клієнтів розміщено повну інформацію щодо умов кредитування та порядку укладення договору, зокрема: примірний договір кредиту, правила надання грошових коштів у кредит, згоду на обробку персональних даних, публічну інформацію та положення про конфіденційність. Також на сайті міститься довідкова інформація щодо порядку та умов надання фінансових послуг.
Процедура оформлення кредиту через веб-сайт передбачала подання клієнтом заявки на отримання кредиту, проходження перевірки, надання копій документів або верифікацію через систему BankID, отримання рішення кредитодавця та доступ до особистого кабінету. Після цього клієнту надавалася можливість ознайомитися з офертою щодо укладення договору, яка відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» містила всі істотні умови договору та правила надання споживчих кредитів.
Клієнт самостійно вводив реквізити банківської картки для зарахування кредитних коштів, а після прийняття оферти на номер телефону, зазначений під час реєстрації, надсилався одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», такий одноразовий ідентифікатор є електронним підписом.
Кредитний договір укладено відповідно до вимог Законів України «Про електронну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про споживче кредитування». Договір разом із правилами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту та таблицею обчислення загальної вартості кредиту становили єдиний документ, з яким відповідач був попередньо ознайомлений.
Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 5 000 грн строком на 365 днів зі сплатою процентів та комісії. У подальшому між сторонами була укладена додаткова угода, відповідно до якої відповідачу додатково надано 600 грн кредитних коштів.
Позивач посилався на те, що кредитні кошти були перераховані відповідачу через систему LiqPay АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на банківську картку, реквізити якої відповідач самостійно зазначив у своєму особистому кабінеті. На підтвердження факту перерахування коштів до позовної заяви долучено довідку про перерахування кредитних коштів та відповідну квитанцію.
Відповідач частково виконував свої зобов`язання за договором, здійснюючи платежі на погашення кредитної заборгованості, чим фактично визнав існування зобов`язань за кредитним договором. Крім того, відповідач раніше неодноразово укладав кредитні договори з товариством, що свідчить про його обізнаність із процедурою оформлення кредиту.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 27.03.2026 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 24 048,50 грн, з яких: 5 500,00 грн — заборгованість за тілом кредиту; 17 478,50 грн — заборгованість за нарахованими процентами; 90,00 грн — заборгованість за комісією; 980,00 грн — штрафні санкції. 
Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1442-3554 від 01.09.2024 року у розмірі 24 048,50 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, однак у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
З огляду на це, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому, керуючись ст. 280 ЦПК України, ухвалив рішення про можливість розгляду справи у заочному порядку.
На підставі ч. 1 ст. 281 ЦПК України ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13.05.2026 року постановлено здійснювати заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та надавши оцінку доказам відповідно до вимог статей 76–81, 89 Цивільний процесуальний кодекс України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними належними та допустимими доказами, а відтак підлягають задоволенню.
Як убачається з матеріалів справи та поданих письмових доказів, зокрема роздруківки Договору про відкриття кредитної лінії від 01.09.2024 року (а.с.11-22), між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи Позивача було укладено електронний договір про надання кредиту №1442-3554. Вказаний договір підписано Відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора A8688, надісланого на номер мобільного телефону, зазначений ним під час реєстрації, що підтверджується змістом роздруківки договору та умовами його укладення (додаток №2), а також правилами надання споживчих кредитів (додаток №3).
Згідно з матеріалами справи, інформація про умови кредитування, порядок укладення договору та супутні документи перебували у відкритому доступі на офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (creditkasa.com.ua), що підтверджується роздруківками відповідних сторінок та документів, долучених до матеріалів справи (додатки №2–4), а саме: примірним договором кредиту, правилами надання коштів у кредит, згодою на обробку персональних даних, публічною інформацією та положенням про конфіденційність.
Процедура оформлення кредиту, відповідно до правил кредитодавця (додаток №3), передбачала подання заявки на отримання кредиту, проходження ідентифікації та верифікації клієнта (у тому числі із застосуванням системи BankID або шляхом надання копій документів), отримання рішення кредитодавця та надання доступу до особистого кабінету. Після цього Відповідач отримував можливість ознайомитися з офертою щодо укладення кредитного договору, яка відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» містила істотні умови правочину та правила надання споживчого кредиту.
Матеріалами справи підтверджується, що Відповідач самостійно вносив до інформаційної системи реквізити своєї банківської картки для зарахування кредитних коштів, що відображено в правилах надання кредиту та умовах договору (додаток №3). Після акцепту оферти на вказаний ним номер телефону надсилався одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, який відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним підписом.
Кредитний договір укладено з дотриманням вимог Законів України «Про електронну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про споживче кредитування», що підтверджується сукупністю поданих доказів, зокрема роздруківкою договору (додаток №2), паспортом споживчого кредиту (додаток №4), таблицею обчислення загальної вартості кредиту та іншими супровідними документами. Зазначені документи становлять єдиний договірний комплекс, з яким Відповідач був попередньо ознайомлений.
Відповідно до умов договору Відповідачу було надано кредит у розмірі 5 000,00 грн строком на 365 днів із нарахуванням процентів та комісійних платежів. Надалі, згідно з Додатковою угодою №1 від 28.09.2024 року (додаток №6), Відповідачу додатково надано 600,00 грн кредитних коштів.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту (додаток №7) та квитанцією фінансово-розрахункової установи (додаток №5), з яких убачається, що кошти були перераховані через систему LiqPay АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на банківську картку Відповідача, реквізити якої він самостійно зазначив у своєму особистому кабінеті.
З матеріалів справи також убачається, що Відповідач частково виконував свої зобов`язання за договором, здійснюючи платежі на погашення кредитної заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості (додаток №8) та свідчить про визнання ним факту існування кредитних зобов`язань. Крім того, встановлено, що Відповідач раніше неодноразово укладав кредитні договори з Позивачем, що підтверджує його обізнаність із процедурою оформлення кредиту.
Унаслідок неналежного виконання Відповідачем умов кредитного договору станом на 27.03.2026 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 24 048,50 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (додаток №8), а саме: 5 500,00 грн — тіло кредиту; 17 478,50 грн — проценти; 90,00 грн — комісія; 980,00 грн — штрафні санкції.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, зокрема письмові докази, долучені до матеріалів справи, суд доходить висновку про доведеність позовних вимог, наявність правових підстав для їх задоволення та необхідність стягнення з Відповідача заборгованості у заявленому розмірі.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю сторін, оформленою в електронній формі та спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Надані суду докази, зокрема роздруківка Договору про відкриття кредитної лінії, підтверджують, що 01.09.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про надання кредиту №1442-3554, який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становить єдиний правочин, що містить усі істотні умови кредитування, з якими відповідач був ознайомлений до моменту його укладення.
З матеріалів справи вбачається, що договір укладено у письмовій формі у вигляді електронного документа відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну комерцію». Факт підписання договору підтверджується використанням одноразового ідентифікатора A8688, надісланого відповідачу на номер телефону, зазначений ним під час реєстрації, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19.
Згідно з умовами Кредитного договору №1442-3554 від 01.09.2024 року Кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 5 000,00 грн строком на 365 днів із базовим періодом 28 днів, комісією за видачу кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту та процентною ставкою, визначеною умовами договору. Крім того, 28.09.2024 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1, відповідно до якої відповідачу додатково надано кредитні кошти у сумі 600,00 грн.
Факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань підтверджується квитанціями фінансово-розрахункової установи про перерахування коштів та довідкою про перерахування суми кредиту, відповідно до яких грошові кошти були перераховані на банківську картку, зазначену відповідачем при оформленні кредиту.
Як убачається з розрахунку заборгованості, відповідач порушив умови кредитного договору та не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів і сплати нарахованих платежів.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 27.03.2026 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Договором №1442-3554 становить 24 048,50 грн, з яких: 5 500,00 грн — заборгованість за тілом кредиту; 17 478,50 грн — заборгованість за нарахованими процентами; 90,00 грн — заборгованість за комісією; 980,00 грн — штрафні санкції.
Зазначений розрахунок відповідачем не спростований, доказів його неправильності суду не надано.
Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України кредитодавець має право на одержання процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом, а розмір, порядок нарахування та строки сплати таких процентів визначаються умовами кредитного договору. У даному випадку між сторонами чітко погоджено фіксовану процентну ставку, яка є незмінною протягом усього строку дії договору, а також визначено порядок її нарахування залежно від періоду користування кредитними коштами. Зокрема, умовами договору передбачено диференційоване застосування процентної ставки протягом строку кредитування, що свідчить про детальне та погоджене сторонами врегулювання вартості користування кредитом. Крім того, сторони погодили комісійну винагороду за видачу кредиту як складову загальної вартості кредиту, що відповідає вимогам спеціального законодавства про споживче кредитування та враховується при визначенні загальних витрат за кредитом.
Згідно зі статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути отримані грошові кошти (кредит) у строки та в порядку, визначені договором, а також сплатити проценти за користування кредитом. При цьому кредитний договір є обов`язковим для виконання з моменту його укладення, а невиконання або неналежне виконання зобов`язань, зокрема щодо своєчасного повернення тіла кредиту та сплати нарахованих процентів і комісій, є підставою для виникнення у кредитодавця права вимагати виконання зобов`язання у примусовому порядку. У разі порушення строків виконання грошового зобов`язання боржник вважається таким, що прострочив виконання, і несе відповідальність, передбачену статтею 625 ЦК України, зокрема обов`язок сплатити суму боргу з урахуванням встановлених законом наслідків прострочення.
Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, добросовісно та у точній відповідності до умов договору і вимог закону, у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше прямо не передбачено договором або законом. Таким чином, відповідач, уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти, був зобов`язаний забезпечити своєчасне та повне виконання взятих на себе фінансових зобов`язань.
Згідно зі статтями 610, 612 ЦК України невиконання або неналежне виконання зобов`язання, у тому числі прострочення виконання грошового зобов`язання, є порушенням зобов`язання та тягне за собою настання правових наслідків, визначених договором або законом, зокрема обов`язок боржника відшкодувати кредитору належні платежі та інші передбачені договором суми.
Суд враховує, що відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, уклавши кредитний договір №1442-3554 від 01.09.2024 року та отримавши кредитні кошти, відповідач набув обов`язку виконувати його умови в повному обсязі, а невиконання таких умов є порушенням договірних зобов`язань і підставою для їх примусового стягнення у судовому порядку.
Оцінивши подані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 порушив умови Договору про надання кредиту №1442-3554 від 01.09.2024 року, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості у розмірі 24 048,50 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 525, 526, 530, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та статтями 263–265, 280–282 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи — 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133) загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1442-3554 від 01.09.2024 року в розмірі 24 048,50 грн (двадцять чотири тисячі сорок вісім гривень 50 копійок), а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк