Справа № 303/8796/25

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю представника потерпілого ОСОБА_1 – адвоката Радь О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Лембея Р.М. про призначення судової автотехнічної експертизи у справі № 303/8796/25, провадження №3/303/2906/25 відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605/шістсот п`ять/грн. 60 коп.
Відповідно до постанови суду, 05 листопада 2025 року, о 10 годині 05 хвилин в с.Ракошино, дорога М-06 780 км 900 м водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «FORD», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду, після чого останній транспортний засіб відкинуло у транспортний засіб марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. п.2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та направити на до оформлення, а саме: встановлення правильності складеного протоколу про адміністративне правопорушення на водія Костика та схеми місця ДТП у відповідності до закону. Зазначає, що весь судовий процес відбувався з обвинувальним ухилом, а вина ОСОБА_2 встановлена без перевірки всіх істотних обставин ДТП та підтвердження їх належними та допустимими доказами, свою вину у вчиненні ДТП не визнає. Вважає, що його дії за п.п.12.1 та 13.1 ПДР кваліфіковані неправильно, щоб встановити причинно-наслідковий зв`язок між інкримінованим йому порушенням п.2.3 б ПДР та настанням ДТП необхідно оцінювати його дії з технічної точки зору, тобто експертним шляхом. Зазначає, що клопотання захисника про призначення судової авто технічної експертизи судом відхилено у зв`язку з необґрунтованістю. Вважає, що недоліки схеми ДТП (не відображення світлофорного регулювання), суд намагався усунути шляхом добиту співробітника поліції, яка її не складала, що явно свідчить про обвинувальний ухил судового процесу. Стверджує , що при розгляді справи судом першої інстанції допущена неповнота та однобічність.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , його захисника-адвоката Лембей Р.М., потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що захисник-адвокат Радь О.І. не заперечував про розгляд справи без участі його підзахисного потерпілого ОСОБА_1 .
Приймаючи рішення про розгляд справи без зазначених учасників судового розгляду, враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки.
Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_1 – адвоката Радь О.І., який заперечив проти вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними і необґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Так, висновок щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.
Оцінюючи вищенаведені докази при перегляді справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що зібраними у справі доказами доведено порушення ОСОБА_2 вимог ПДР України, які знаходилися в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Невиконання водієм  ОСОБА_2 вимог п.п. 12.1, 13.1, 2.3б ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам, оскільки під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій ОСОБА_2 повинен був враховувати дорожню обстановку,відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним, бути уважним, а також дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Невизнання ОСОБА_2 своєї вини, апеляційний суд розцінює, як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, так, як наявні у справі докази, не спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Твердження ОСОБА_2 про те, що недоліки схеми ДТП (не відображення світлофорного регулювання), суд намагався усунути шляхом добиту співробітника поліції, яка її не складала, що явно свідчить про обвинувальний ухил судового процесу, є безпідставними та спростовуються письмовими поясненнями від 05.11.2025 потерпілими ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які ствердили, що зупинилися у зв`язку з тим, що попереду був світлофор червоного кольору. Щодо не відображення на схемі ДТП світлофора, старший інспектор взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області Фодор О.В. у судовому засіданні пояснила, що від місця ДТП до світлофора була відстань 100-150 м, у зв`язку з тим його не зазначено на схемі.
Відповідно до зазначеної схеми на ній зображена ділянка дороги, на якій сталась ДТП, вона містить графічне зображення місця й дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому об`єктів та обставин, що стосуються події. Зафіксовані дані дають можливість визначити організацію дорожнього руху на ній, а також розташування транспортних засобів після ДТП.
Всупереч доводам апеляційної скарги, дана схема місця ДТП цілком відповідає вимогам, які визначені у Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Отже, апеляційний суд вважає, що той факт, що на схемі ДТП не відображено світлофорного регулювання, не спростовує фактичних даних викладених у протоколі про адміністративне правопорушення і спростовуються сукупністю доказів у справі.
Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_2  не оскаржувались дії працівників поліції у зв`язку із недоліками у схемі місця ДТП та щодо складенням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. 
Доводи апелянта про те, що клопотання захисника про призначення судової авто технічної експертизи судом першої інстанції відхилено, оскільки настання ДТП необхідно оцінювати його дії з технічної точки зору, тобто експертним шляхом, також не спростовують висновків суду першої інстанції. Суд першої інстанції надав оцінку клопотанню захисника Лембея Р.М. про призначення судової автотехнічної експертизи і обґрунтовано зазначив, що призначення експертизи є недоцільним з огляду на відсутність вихідних даних, а питання, які поставлені на вирішення експертизи, не є такими, що потребують спеціальні знання.
Крім того, апеляційний суд зазначає, що в матеріалах провадження про адміністративне правопорушення зібрано достатньо доказів на підставі яких суд першої інстанції міг прийняти рішення у справі без призначення судової автотехнічної експертизи.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та направлення матеріалів справи до відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області, для до оформлення, ОСОБА_2 не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі ОСОБА_2 .
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що ОСОБА_2 допустив порушення п.п. 12.1, 13.1, 2.3б Правил дорожнього руху України, які є грубим порушенням вимог ПДР України, та призвели до дорожньо-транспортної пригоди з пошкодженням транспортних засобів, ставлення ОСОБА_2 до скоєного, та застосував щодо останнього вид та розмір стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, яке є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП України меті адміністративного стягнення, відтак підстав для пом`якшення призначеного йому стягнення не вбачається.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено,а відтак апеляційний суд доходить до переконання, що постанова судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2026 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага