П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/1191/25-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш Віталій Олександрович 
Суддя-доповідач - Гнап Д.Д. 
25 червня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючої судді: Гнап Д.Д. 
суддів: Яремчукa К.О.  Сушка О.О. , 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
До Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом звернулась ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.02.2025 №977130155470 про відмову у переведенні та здійсненні нарахування і виплати ОСОБА_1 з 05.02.2025 пенсії державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу";
- зобов`язати Головне управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 05.02.2025 пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" зарахувавши до стажу державної служби періоди служби в органах місцевого самоврядування з 02.04.1990 по 31.11.2010 та з урахуванням довідок про складові заробітної плати виданих Веренчаською сільською радою Чернівецької області станом на грудень 2024 року.
В обґрунтування поданого позову вказував, що у відповідності із записами трудової книжки у період з 02.04.1990 по 31.11.2010 займав посади в органах місцевого самоврядування, що в сукупності становить більше 20 років. Зазначав, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування зараховується як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця. Таким чином, для позивача наявні всі необхідні умови, визначені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ, пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII для призначення йому пенсії за віком на умовах статті 37 Закону № 3723-ХІІ. Окрім того вказував, що відповідач не довів правомірності свого рішення щодо неврахування довідок Веренчаської сільської ради Чернівецької області при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 "Про державну службу".
Рішенням суду першої інстанції позов задоволено часково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.02.2025 №977130155470, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ з 05.02.2025.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 484,50 грн.
Суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи в органах місцевого самоврядування прямо прирівнюється до стажу державної служби, а вимоги щодо врахування конкретних довідок про зарплату є передчасними.

ІІ. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та відмовити в позові повністю.
Апелянт стверджує, що оскільки позивачка працювала в сільській раді, її посади мають статус посадових осіб органів місцевого самоврядування, а не державних службовців, що виключає право на спеціальну пенсію.
На думку скаржника, після 1 травня 2016 року право на пенсію за статтею 37 Закону № 3723-XII мають лише особи, які мають стаж саме на посадах державної служби.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити рішення без змін, зазначаючи, що стаж в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби згідно з нормами чинного законодавства та сталою практикою Верховного Суду.

ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 08.05.2013.
Позивачка зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про переведення на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про Державну службу". Додатково до заяви позивачка надала оригінали довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка працювала на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі, які видані Веренчанською сільською радою.
Згідно принципу екстериторіальності вказана заява позиваки була направлена на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
За результатами розгляду вказаної заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішенням від 11.02.2025 №977130155470 відмовило позивачці у переведенні з на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про Державну службу", оскільки у позивача відсутній необхідний стаж, який дає право на пенсію державного службовця.
Не погодившись з такими діями відповідача , позивачка звернувся до суду за захистом своїх прав.

ІV. ОЦІНКА ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Приписами частин першої - третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016.
Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, на одержання пенсії державного службовця, у порядку, що діяв до набрання чинності Законом №889-VIII, можуть розраховувати дві категорії осіб:
- державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889, станом на 01.05.2016 року обіймали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами КМУ;
- особи, які на день набрання чинності Законом №889, мали не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами КМУ, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII.
Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
До набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (до 01.05.2016) посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначалися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283).
Згідно з пунктом 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про відсутність у позивача спеціального стажу, оскільки її робота на виборних посадах у сільській раді протягом понад 20 років підлягає зарахуванню до стажу державної служби, що дає право на пенсію за статтею 37 Закону № 3723-XII.
Висновок суду першої інстанції узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 червня 2018 року у справі № 735/939/17 та від 19 березня 2019 року у справі № 357/1457/17, де зазначено, що стаж служби в органах місцевого самоврядування дає право на призначення пенсії державного службовця.
Відмова відповідача у переведенні позивача на інший вид пенсії є протиправною, оскільки вона станом на 1 травня 2016 року набула необхідного 20-річного стажу.
Таким чином, рішення суду є законним та ґрунтується на всебічному дослідженні доказів.

V. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до частин 1 - 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції, що оскаржується, відповідає зазначеним вище вимогам процесуального закону.
Доводи апеляційної скарги, які були підставою для відкриття апеляційного провадження, не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду та не спростовують висновки суду першої інстанції по суті справи, а тому не приймаються судом як належні.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав вважати оскаржуване рішення помилковим.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 
Головуюча	 		Гнап Д.Д.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Яремчук К.О.    Сушко О.О.