Дата документу 18.05.2026	Справа № 554/4851/26	
 	Провадження № 2/554/3303/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Тімошенко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання – Тоцької К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
06.04.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 74 614,87 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.08.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір №1724438, за яким надано кредит у розмірі 17 333,19 грн; право вимоги перейшло до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» на підставі Договору факторингу № 01.02-09/25, заборгованість становить 64 439,87 грн., яка складається з тіло 17 333,19 грн., відсотки 38 440,08 грн., пеня 8 666,60 грн. 
Крім того, 13.10.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено договір №5037072 на суму 2 500,00 грн., право вимоги перейшло до позивача на підставі Договору факторингу № 01.02-14/25, заборгованість становить 10 175,00 грн., яка складається з тіло 2 500,00 грн., відсотки 6 425,00 грн., пеня/штраф 1 250,00 грн. Позивач просить стягнути вказану суму та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 07 квітня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та оцінивши подані докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що договори №1724438 та №5037072 були укладені в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Позивачі перерахували кошти відповідачу, чим виконали свої зобов`язання. Відповідач зобов`язання з повернення коштів не виконав. 
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту основного боргу у загальному розмірі 19 833,19 грн. підлягають задоволенню.
Відповідно до Закону України № 2120-IX від 15.03.2022, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», у період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення споживач звільняється від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань, зокрема кредиторам заборонено застосовувати штрафні санкції та пеню. 
Оскільки обидва договори укладені в період дії воєнного стану, нарахування пені та штрафів у сумі 9 916,60 грн. є незаконним, у зв`язку з чим суд відмовляє у їх стягненні.
Щодо вимог про стягнення відсотків у сумі 44 865,08 грн., позивач здійснив нарахування відсотків за ставкою 1% в день, внаслідок чого розмір відсотків у понад два рази перевищує суму виданого кредиту.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється включення до договорів несправедливих умов, зокрема умов, які встановлюють вимогу щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань. 
Встановлення у договорі мікрокредитування процентної ставки у розмірі 360-365% річних створює істотний дисбаланс договірних прав та є несправедливою умовою, яка порушує права споживача. 
Відповідно до актуальної судової практики такі умови визнаються недійсними (нікчемними), а заборгованість підлягає зменшенню до суми основного боргу.
Крім того, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду постанова від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, згідно з якою право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. 
Позивачем безпідставно нараховувалися проценти поза межами погоджених строків кредитування замість застосування наслідків прострочення грошового зобов`язання за статтею 625 ЦК України. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 сформувала сталу правову позицію, згідно з якою припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування позикою може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу цього строку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. В охоронних правовідносинах права кредитора забезпечуються виключно частиною 2 статті 625 ЦК України (стягнення 3% річних та інфляційних втрат).
Щодо договору №1724438 (ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»), позивач вказує на наявність строку кредитування у 360 днів із застосуванням ставки 1% в день. Проте суд враховує, що встановлення споживачу щоденної процентної ставки 1% на такий тривалий період призводить до нарахування понад 360% річних. Відповідно до частини 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Стягнення з відповідача відсотків за 360 днів (понад 38 тис. грн) за тіла кредиту в 17 тис. грн є несправедливим і порушує баланс інтересів сторін.
З огляду на це, суд вважає законним, обґрунтованим та справедливим стягнення відсотків за вказаними мікропозиками виключно за стандартний первинний період кредитування, який становить 30 днів.
Суд здійснює власний розрахунок обґрунтованої суми заборгованості за кредитним договором №1724438 від 27.08.2024 р. сума основного боргу (тіло кредиту): 17 333,19 грн., відсотки за користування кредитом у межах 30-денного строку (1% на день): 17 333,19 грн ? 1% ? 30 днів = 5 199,96 грн., відповідач здійснив часткову оплату в розмірі 1 060,00 грн, яка зараховується в погашення відсотків (5 199,96 - 1 060,00 = 4 139,96 грн).Разом до стягнення за договором №1724438: 17 333,19 грн (тіло) + 4 139,96 грн (відсотки) = 21 473,15 грн.
За кредитним договором №5037072 від 13.10.2024 р. сума основного боргу (тіло кредиту): 2 500,00 грн., відсотки за користування кредитом у межах 30-денного строку (виходячи з базової ставки 1,99% на день): 2 500,00 грн ? 1,99% ? 30 днів = 1 492,50 грн. Разом до стягнення за договором №5037072: 2 500,00 грн (тіло) + 1 492,50 грн (відсотки) = 3 992,50 грн.
Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить: 21 473,15 грн + 3 992,50 грн = 25 465,65 грн. У задоволенні решти позовних вимог (зокрема щодо стягнення безпідставно нарахованих відсотків, пені та штрафів на суму 49 149,22 грн) належить відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
З огляду на те, що позов задоволено на суму 25 465,65 грн із заявлених 74 614,87 грн., що становить 34,13% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 908,66 грн (2 662,40 грн ? 34,13%).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 514, 526, 625, 1048, 1054 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8) загальну суму заборгованості у розмірі 25 465 (двадцять п`ять тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень 65 копійок, яка складається з заборгованості за кредитним договором №1724438 від 27.08.2024 р. у розмірі 21 473,15 грн., заборгованості за кредитним договором №5037072 від 13.10.2024 р. у розмірі 3 992,50 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення безпідставно нарахованих відсотків, пені та штрафів - відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 66 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В. Тімошенко