Справа №549/569/25 
Провадження №1-кп/549/8/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року       селище Чорнухи
Колегія суддів Чорнухинського районного суду Полтавської області 
у складі:  головуючої судді – ОСОБА_1 ,
суддів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
за участю:  секретаря судового засідання - ОСОБА_4 
прокурорів – ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
обвинуваченого – ОСОБА_7 
захисника – ОСОБА_8 
потерпілого – ОСОБА_9 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чорнухи кримінальне провадження №12025170580000453 від 21.10.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Мелехи Чорнухинського району Полтавської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не працює, не є депутатом, участі в АТО та ООС не брав, не військовозобов`язаний, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.348, ч.1 ст.263 КК України,
установила:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
21 жовтня 2025 року близько 16 год 00 хв, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті попередньо виниклих неприязних відносин з працівниками правоохоронних органів, а саме з поліцейськими сектору поліцейської діяльності №2 відділення поліції №1 Лубенського районного відділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі – СПД №2), викликаних притягненням 21.10.2025 ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП, з метою помсти, шляхом умисного протиправного заподіяння смерті працівникам правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, прибув до власного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де у будинку взяв незареєстрований обріз військової гвинтівки конструкції С.І. Мосіна, серійний номер «СМ 2109» - на затворі, « НОМЕР_1 » - на стволі, « НОМЕР_2 » - на магазині та 6 патронів калібру 7.62*54 до вказаного обрізу. 
Після цього, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи при собі вищевказану зброю та патрони, пішов до вул.Центральна в селищі Чорнухи Лубенського району Полтавської області з метою виявлення працівників поліції. 
Близько 16 год 50 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи по вул.Центральна в селищі Чорнухи Лубенського району поблизу магазину «Посад», побачив працівника правоохоронного органу, а саме старшого інспектора СПД №2 капітана поліції ОСОБА_9 , який виконував службові обов`язки та перебував у форменому одязі. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання, без будь-яких вагань, з метою умисного протиправного спричинення смерті працівнику правоохоронного органу, знаходячись на тому ж місці, тримаючи в руках обріз військової гвинтівки конструкції С.І. Мосіна, серійний номер «СМ 2109» - на затворі, «95*9*» - на стволі, « НОМЕР_2 » - на магазині, який був споряджений одним набоєм калібру 7.62*54, з метою здійснення пострілу націлив обріз гвинтівки на старшого інспектора СПД №2 капітана поліції ОСОБА_9 . 
Водночас, в момент натискання ОСОБА_7 на спусковий гачок обрізу для здійснення пострілу в потерпілого ОСОБА_9 , останній, побачивши націлену на себе вогнепальну зброю, в момент пострілу вдарив лівою ногою по руках ОСОБА_7 , що призвело до зміни напрямку прицілу обрізу та зміни напрямку польоту кулі, внаслідок чого куля не влучила у потерпілого.
У подальшому старшим інспектором ОСОБА_9 було припинено протиправну діяльність ОСОБА_7 , внаслідок чого останній не зміг довести умисел спрямований на заподіяння смерті працівнику правоохоронного органу у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків.
Обвинувачений вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст.348 КК України - замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 , приблизно в 2015 році, в невстановленому місці та за не встановлених обставин знайшов обріз військової гвинтівки конструкції С.І. Мосіна, серійний номер «СМ 2109» - на затворі, «95*9*» - на стволі, « НОМЕР_2 » - на магазині та не менше 7 патронів калібру 7.62*54 до вказаного обрізу гвинтівки.
Достовірно знаючи, що знайдений обріз військової гвинтівки конструкції ОСОБА_11 являється вогнепальною зброєю, а знайдені патрони – бойовими припасами, придатними для стрільби, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї і бойових припасів, ОСОБА_7 , не маючи передбаченого законом дозволу, в порушення вимог наказу МВС України №622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», та Постанови Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 «Про затвердження положення про дозвільну систему», Додатку № 1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-12 «Про право власності на окремі види майна», п.2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, привласнив знайдений обріз гвинтівки та патрони до нього, придбавши тим самим зброю та бойові припаси, які переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав в будинку без передбаченого законом дозволу. 
21 жовтня 2025 року, ОСОБА_7 , близько 16 год 00 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті попередньо раптово виниклих неприязних відносин з працівниками правоохоронних органів, а саме з поліцейськими СПД №2, прибув до власного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де у будинку взяв незареєстрований обріз військової гвинтівки конструкції С.І. Мосіна, серійний номер «СМ 2109» - на затворі, «95*9*» - на стволі, « НОМЕР_2 » - на магазині та 6 патронів калібру 7.62*54 до вказаного обрізу.
Після чого ОСОБА_7 , маючи при собі вищевказану зброю та патрони пішов до вул.Центральна в селищі Чорнухи Лубенського району Полтавської області, де в подальшому здійснив постріл з вищевказаної зброї, після чого протиправні дії останнього були припинені працівниками поліції. 
В ході огляду місця події 21 жовтня 2025 року та особистого обшуку у обвинуваченого ОСОБА_7 було виявлено та вилучено незареєстрований обріз військової гвинтівки конструкції С.І. Мосіна, серійний номер «СМ 2109» - на затворі, «95*9*» - на стволі, « НОМЕР_2 » - на магазині, 5 патронів калібру 7.62*54 та одну гільзу з під патрону 7.62*54. 
При проведені 21.10.2025 обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 було знайдено та вилучено 1 патрон калібру 7.62*54.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України - придбання, носіння та зберігання зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Позиція учасників провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вказуючи на визнання своєї вини, суду показав, що 21 жовтня 2025 року вранці він перебував у центрі селища Чорнухи. 
Близько 15 год пішов до магазину «Ковбасна лавка» з метою купівлі продуктів харчування, зокрема хліба. Прийшовши до магазину, з`ясував, що забув гроші, у зв`язку з чим повертався додому.
Того дня він вживав алкогольні напої — горілку у кількості 350–400 грамів. Його звичайна доза становить близько 150 грамів. Алкоголь вживав без будь-якої причини. Частину подій того дня він пам`ятає не повністю.
Повертаючись додому, він йшов посередині проїзної частини дороги неподалік перехрестя, де до нього під`їхали працівники поліції та зробили зауваження щодо порушення ним як пішоходом правил дорожнього руху. Будь-яких сутичок із працівниками поліції не пам`ятає, стосовно нього складалися адміністративні матеріали.
Після цього він пішов додому лягати спати. Подальші події пам`ятає частково. Вдома в нього зберігалася вогнепальна зброя — обріз військової гвинтівки конструкції ОСОБА_11 , який він знайшов близько десяти років тому, а також патрони калібру 7,62 мм. Зброю раніше не використовував, однак розбирав і збирав її, перевіряв працездатність за допомогою гільзи.
З якої причини саме того дня взяв із собою обріз гвинтівки та пішов у центр селища, він не знає, пояснити не може. Був схвильований тим, що посварився з працівниками поліції. 
У зброї, яку він ніс за поясом, прикривши курткою, знаходився один патрон. Патрон був в магазині, не у стволі. Поговоривши по телефону в центрі селища пішов додому. Зупинився біля кіоску «Клуб любителів кави». Спочатку зазначав, що зупинився після того, як побачив поліцейських. В ході судового розгляду зазначав, що не знає, чому зупинився, спеціально поліцейських не шукав.
Повернувшись біля кіоску побачив працівників поліції, які виходили з двору кафе "Доміно" у форменому одязі. Чи це був ОСОБА_9 чи інший поліцейський не пам`ятає. Потерпілий знаходився праворуч від нього, поблизу кіоску «Клуб любителів кави».
Побачивши працівника поліції він витягнув обріз, правою рукою звів ударну пружину та зробив холостий постріл, контрольний спуск. Ці дії не призвели б до пострілу. Хотів налякати поліцейського, щоб він його застрелив. А потім послав патрон у патронник. У цей час працівник поліції підбіг до нього з лівої сторони, а обріз був націлений праворуч. Він не цілився на поліцейського, а наводив зброю в його сторону. 
Під час розгляду справи по різному пояснював мету, з якою надіслав патрон до патронника. Зокрема, вказував, що: 1) патрон у зброї тримав для себе, щоб застрелитись; 2) мав намір вистрілити в повітря, не цілився у поліцейського, а новодив обріз в його сторону; 3) бажав спровокувати поліцейського, щоб він у нього вистрелив.
Після смерті дружини він перебував у важкому психологічному стані, шукав приводи покінчити з життям, але не самогубством, бо це гріх. 
У момент, коли пролунав постріл, працівник поліції схопив зброю руками — однією за ствол, іншою за частину біля затвора, після чого вони впали на землю. Надалі в нього було вилучено обріз та застосовано кайданки.
Чи висловлював погрози або нецензурну лайку на адресу працівників поліції не пам`ятає. Хто ще перебував на місці події також не пам`ятає. В центрі селища знаходилися цивільні особи. Раніше проходив військову службу, має навички поводження зі зброєю, тому вважає, що не міг умисно поцілити в цивільних осіб. Місце події було випадковим.
Усвідомлював, що потерпілий є працівником поліції, проте умислу, спрямованого на заподіяння смерті працівнику правоохоронного органу, у нього не було .
Стосовно виявлених при ньому п`яти патронів обвинувачений спочатку показав, що з п`яти патронів, які знайшли поліцейські у його кишені, йому належали тільки два. В подальшому ОСОБА_7 змінив свої покази, визнав, що всі п`ять патронів належали йому. 
Висловлювався про те, що до вчиненого ставиться негативно, готовий нести будь-яку відповідальність, жити не хоче.
Такі покази обвинуваченого суд розцінює як невизнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, та визнання винуватості за ч.1 ст.263 КК України.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні вказаних злочинів підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_8 , не заперечуючи вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.348, ч.1 ст.263 КК України, просив суд призначити обвинуваченому остаточне покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що він є старшим інспектором СПД№2. 
21 жовтня 2025 року з 08:00 год він перебував на службі. Близько 16:00 год за проханням працівника поліції ОСОБА_12 разом із нею виїхав для проведення профілактичної бесіди щодо дотримання законодавства при реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів у кіоску «Клуб любителів кави» та кафе «Доміно».
Спочатку вони відвідали кіоск «Клуб любителів кави», надалі попрямували до кафе «Доміно», яке було зачинене. Повертаючись із подвір`я кафе він йшов попереду, а на відстані приблизно 1–1,5 метра позаду нього перебувала ОСОБА_12 . У цей момент він почув звук, схожий на пересмикування затвора вогнепальної зброї, та вигук обвинуваченого ОСОБА_7 з погрозами на його адресу "менти, вам хана, я вас уб`ю".
Обернувшись, потерпілий побачив у руках ОСОБА_7 націлений на нього обріз. При цьому він зрозумів, що патрон уже був у патроннику. Права рука обвинуваченого знаходилась на спусковому гачку, ліва підтримувала зброю. Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю, він негайно підбіг до обвинуваченого та лівою ногою намагався вибити зброю з його рук. У момент вибивання стався постріл, куля пролетіла під його рукою, змінивши траєкторію внаслідок удару, та влучила у водійські дверцята автомобіля, пошкодивши їх і розбивши скло. В автомобілі людей не було.
Після пострілу потерпілий застосував фізичну силу, щоб його затримати, повалив ОСОБА_7 на землю та утримував його до прибуття працівників поліції. Одну руку обвинуваченого він тримав, в іншій залишалася зброя. На прохання потерпілого знайомий йому ОСОБА_13 підійшов та забрав у ОСОБА_7 зброю, відкинувши її вбік. Згодом прибули працівники групи реагування патрульної поліції, які одягнули на обвинуваченого кайданки та забезпечили його подальше затримання.
До цього особисто з ОСОБА_7 знайомий не був. Під час інциденту та згодом у кареті швидкої допомоги обвинувачений висловлював на його адресу погрози вбивством, а також стверджував, що він нібито причетний до смерті його дружини.
Під час події перебував у форменому одязі працівника поліції з відповідними розпізнавальними знаками, кобура з табельною зброєю була візуально помітною. 
У ситуації, яка склалася, він не мав можливості застосувати табельну вогнепальну зброю, оскільки дії обвинуваченого були раптовими та створювали безпосередню загрозу його життю та життю оточуючих.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні, вважаючи доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.348, ч.1 ст.263 КК України, просив призначити покарання за ст.348 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років, за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років. До набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з часу його фактичного затримання з 21.10.2025.
Досліджені у судовому засіданні докази.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що працює старшим інспектором ювенальної превенції Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області.
21 жовтня 2025 року близько 16-00 год вона перебувала на службі спільно з потерпілим ОСОБА_9 , здійснювала профілактичні заходи щодо недопущення продажу алкогольних напоїв неповнолітнім. Оскільки раніше такі заходи проводились спільно з дільничними інспекторами, вона звернулася до ОСОБА_9 з проханням бути присутнім під час відпрацювання.
Спочатку вони відвідали кіоск «Клуб любителів кави», де вона провела бесіду з продавцями щодо заборони продажу алкоголю неповнолітнім. Після цього попрямували до кафе «Доміно», однак заклад був зачинений, у зв`язку з чим вони повернулися назад до службового автомобіля.
ОСОБА_9 йшов попереду, а вона — позаду по діагоналі з правого боку. Коли вони вийшли за межі двору закладу та прямували до автомобіля ( ОСОБА_9 — до водійського місця, вона — до пасажирського), вона почула звук, схожий на клацання. 
Повернувши голову, побачила ОСОБА_7 , який вигукував у їхній бік нецензурні слова, зокрема: «менти, вам хана, я вас уб`ю». У його руках вона побачила предмет, схожий на вогнепальну зброю, ствол якого був направлений у бік працівників поліції.
У цей момент потерпілий ОСОБА_9 підбіг до обвинуваченого ОСОБА_7 та лівою ногою вдарив його по руках. Одночасно з ударом пролунав постріл. Цим ударом ОСОБА_9 відвів зброю вбік, чим змінив напрямок пострілу. Куди саме влучила куля вона не бачила.
Після пострілу ОСОБА_9 застосував до ОСОБА_7 фізичну силу, повалив його на землю та утримував з метою припинення подальших протиправних дій.
За вказівкою ОСОБА_9 вона викликала наряд поліції та повідомила керівника про подію. Першим на місце прибув керівник сектору поліції, згодом — працівники сектору реагування, які одягли на обвинуваченого кайданки та забезпечили охорону місця події.
Вона постійно перебувала на місці події, займалася встановленням та опитуванням очевидців за дорученням керівника. Чи проводився поверхневий обшук ОСОБА_7 вона не бачила. Також не бачила, щоб хтось обшукував його кишені. Після прибуття працівників поліції вона безпосередньо за діями щодо обвинуваченого не спостерігала.
Зазначила, що раніше обвинуваченого не знала та ніколи не бачила. Вважає, що його дії були зумовлені неприязним ставленням до працівників поліції, про що свідчили його вигуки з погрозами. Після пострілу вона не чула, щоб обвинувачений ще щось висловлював на адресу працівників поліції, оскільки в цей час розмовляла телефоном.
Також повідомила, що боді-камери ані їй, ані ОСОБА_9 на той момент не видавалися. На місці події перебували слідчі з м.Пирятин, працівники поліції з селища Чорнухи, а також цивільні особи, зокрема донька ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона працює продавцем магазину "Посад", 21 жовтня 2025 року знаходилась на робочому місці. Вийшовши на вулицю та перебуваючи на сходах, вона помітила ОСОБА_7 , який стояв під березою навпроти кіоску.
Бачила, що ОСОБА_7 тримав щось за пазухою, а коли помітив працівників поліції — витягнув предмет, схожий на зброю, та направив його в бік поліцейського.
Після цього почула перший звук — глухий, тихий, схожий на клацання чи спрацювання механізму. Вона не може точно визначити, чи це був постріл чи перезарядження, однак зазначила, що звук був негучний, подібний до спрацювання спускового гачка. У цей момент працівник поліції обернувся, підбіг до ОСОБА_7 та почав вибивати зброю, завдаючи ударів ногою по його руках.
Під час удару одночасно пролунав другий, вже гучний постріл. Працівник поліції не чіпав обвинуваченого до того моменту, вони з напарницею йшли та розмовляли між собою. Після пострілу поліцейський збив ОСОБА_7 з ніг.
Куди саме влучила куля не бачила. Згодом їй стало відомо, що пострілом було пошкоджено автомобіль. Обставин подальшого затримання, прибуття інших працівників поліції, роззброєння чи можливого вилучення інших боєприпасів вона не спостерігала, оскільки повернулася до магазину через прихід покупців. Бачила ОСОБА_7 у селищі Чорнухи раніше.
Свідок ОСОБА_15 – дочка обвинуваченого, суду показала, що того дня її молодший брат зателефонував та повідомив, що батько перебуває у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим вона виїхала з м.Лубни та прибула до селища Чорнухи для перевірки ситуації.
При проїзді по вул.Центральна помітила батька, який лежав на землі обличчям вниз приблизно за шість метрів від проїжджої частини дороги. Поруч перебували працівники поліції. Один стояв біля нього, інший сидів зверху на батькові та одягав кайданки. Місце події було огороджено червоною стрічкою, поряд перебували припарковані автомобілі.
До батька підійшла жінка, автомобіль якої зазнав пошкоджень, та завдала йому тілесних ушкоджень, у результаті чого вибито зуби. Вона відштовхнула жінку. 
Працівник поліції викликав швидку допомогу, оскільки ОСОБА_7 втратив свідомість. Швидка прибула приблизно через дві години.
Працівники поліції перевіряли кишені батька: деякі кишені були вивернуті, деякі лише оглянуті. Вона перебувала за приблизно 1,5 метри від місця події, її пропустили за червону стрічку.
Зазначила, що батько практично не вживає алкоголь. Після смерті дружини він випивав близько 5–6 разів. ОСОБА_7 погано переносить алкогольні напої навіть у невеликих дозах. Батько висловлював їй бажання, щоб його застрелив поліцейський, у зв`язку з відсутністю сенсу життя після смерті дружини.
Нею здійснювались на місці події відеозаписи, на яких батько просить застрелити його, та фотознімки, де він лежить без свідомості. 
Під час обшуку у обвинуваченого ОСОБА_7 , який був проведений за її присутності, були вилучені три порожніх гільзи, трубка до ствола та приціл до китайської воздушки. Заперечує наявність цілого патрона 7,62. Протокол обшуку підписаний у присутності двох понятих, заперечень вона не висловлювала.
Раніше випадків агресії або конфліктів з боку батька не було. Можливі події були пов`язані з вживанням алкогольних напоїв.
Нею було відшкодувано шкоду за пошкоджений автомобіль, а власниця автомобіля написала розписку про відсутність матеріальних претензій.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що працює на посаді інспектора з реагування патрульної поліції СПД №2. У межах службових обов`язків він здійснює патрулювання, виявляє адміністративні правопорушення та складає адміністративні матеріали.
Під час патрулювання селища Чорнухи по вул.Центральна 21 жовтня 2025 року близько 10-00 год він помітив ОСОБА_7 , який йшов по середині дороги з ознаками алкогольного сп`яніння. 
Вони з напарником ОСОБА_17 зупинилися та зробили йому зауваження, щоб він зійшов на узбіччя, оскільки перешкоджав руху транспортних засобів. ОСОБА_7 поводився агресивно та висловлювався нецензурною лайкою, смикав ручку дверей службового автомобіля та вирвав боді-камеру, яку закинув до сусіднього господарства. Вони були вимушені застосувати фізичну силу, щоб заспокоїти ОСОБА_7 . Крім того, ним застосовувався спеціальний засіб — газовий балончик «Кобра», про що було повідомлено керівництву СПД №2.
Вранці поліцейські отримують боді-камеру, після зміни записи передаються старшому інспектору та зберігаються на комп`ютері протягом 30 днів. 
Обвинувачений мав хитку ходу, нечітку мову, запах алкоголю та агресивну поведінку, погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурно. Після того, як ОСОБА_7 висловив погрозу «я вас уб`ю», ним було винесено постанову за ст.178 КУпАП. Обвинувачений ОСОБА_7 відмовився підписати постанову про адміністративне правопорушення. 
Через деякий час до ОСОБА_7 підійшов його знайомий, який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, допоміг заспокоїти ОСОБА_7 і повідомив, що відведе його додому. Взявши ОСОБА_7 попід руки повів його в бік старого молокозаводу.
Пізніше їм повідомили про стрілянину в центрі селища Чорнухи. Прибувши на місце він побачив чоловіка, який лежав на землі. Як йому повідомили колеги, ОСОБА_7 намагався стріляти в працівників поліції. 
На місці події бачив зброю — обріз, а також гільзу. Він не проводив особистого обшуку ОСОБА_7 і не знає, хто саме його здійснював. Коли прибув на місце, ОСОБА_7 уже був затриманий. Працівники швидкої допомоги прибули приблизно за 20 хвилин після його прибуття на місце події. 
Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що проживає в АДРЕСА_3 понад 30 років. Поряд проживає ОСОБА_7 близько восьми років.
Вона, члени її сім`ї та ОСОБА_7 з його сім`єю не підтримують спілкування. За весь час вона жодного разу не бачила ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння. Також не було зафіксовано сварок чи конфліктів у його сім`ї.
Що стосується зберігання зброї в оселі ОСОБА_7 їй про це нічого невідомо. В якості понятої її не залучали до будь-яких слідчих дій.
Характеризує ОСОБА_7 як спокійну та врівноважену особу, яка вітається при зустрічі. Після смерті дружини вона не бачила обвинуваченого, оскільки перебувала в лікарні. Протягом останнього року бачила ОСОБА_7 лише один раз.
Протягом восьми років проживання по сусідству з ОСОБА_7 вона з ним не спілкувалася навіть на побутовому рівні.
Свідок ОСОБА_19 суду показав, що проживає по сусідству з обвинуваченим ОСОБА_7 , проте на деякій відстані (навпроти), близько 10 років. Відносини зі свідком можна охарактеризувати як неблизькі. В будинку та дворі ОСОБА_7 свідок не перебувала жодного разу.
ОСОБА_7 завжди вітається, коли йде по вулиці, спокійний, тихий, не вживає алкогольних напоїв. Жодного разу не чула нецензурних висловлювань із його двору. Бачила ОСОБА_7 разом із покійною дружиною. Змін у його поведінці після смерті дружини не помічала.
Із чуток їй відомо, що ОСОБА_7 працює охоронцем разом із сином. Про конфлікти ОСОБА_7 з працівниками поліції та наявність у нього зброї не знає.
Під час проведення оглядів та обшуків вона не перебувала на місці. Її соціальні контакти з дружиною ОСОБА_7 були пов`язані з тим, що вони були однокласницями. Протягом останнього часу спілкування зменшилося.
Свідок ОСОБА_20 суду показала, що проживає по сусідству із обвинуваченим ОСОБА_7 близько 10 років. Раніше спілкувалася на вулиці з дружиною обвинуваченого, особисто з обвинуваченим не спілкувалася.
ОСОБА_7 має тихий характер, завжди вітається при зустрічі на вулиці. У будинку обвинуваченого ніколи не перебувала, жодного разу не бачила його в стані алкогольного сп`яніння, він завжди був тверезий.
Про наявність у ОСОБА_7 зброї їй невідомо. Вважає, що наявність зброї могла стосуватися попереднього власника будинку. Люди розповідали, що при придбанні будинку ОСОБА_7 міг знайти зброю, проте вона її ніколи не бачила, а дружина ОСОБА_7 про це нічого не говорила.
Також їй нічого не відомо про конфлікти обвинуваченого із працівниками поліції. Під час проведення обшуків та оглядів присутня не була. Про побутове життя сім`ї ОСОБА_21 їй нічого не відомо, їх сім`я проживала тихо.
Свідок ОСОБА_22 суду показав, що проживає по сусідству з обвинуваченим ОСОБА_7 близько 9 років. Їхні ділянки розділяє паркан, а також вулиця. Раніше спілкувався з ОСОБА_7 , проте після смерті його дружини контакти стали рідшими. Спілкування відбувалося переважно на подвір`ї. Неодноразово бував у будинку обвинуваченого. Члени сім`ї обвинуваченого також приходили до нього. Він хрестив сина ОСОБА_7 , тобто вони є кумами.
Жодного разу не бачив ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння — ні до, ні після смерті дружини. Про наявність у ОСОБА_7 зброї йому нічого не відомо, присутній під час вилучення зброї не був.
Характеризує ОСОБА_7 лише з позитивної сторони. На його думку агресивна поведінка обвинуваченого могла бути зумовлена смертю дружини. ОСОБА_7 став замкнутим, дуже сумував за дружиною. Останні три роки він не підтримував тісного спілкування з сім`єю ОСОБА_7 , оскільки постійно перебуває в м. Київ і працює водієм автобуса на маршруті. 
Свідок ОСОБА_23 суду показав, що того дня близько 20 години вечора він йшов до магазину «Посад». До нього підійшли працівники поліції та запропонували бути понятим під час вилучення предметів.
Поліцейські вилучили предмет, схожий на вогнепальну зброю та гільзи. Крім того, вони підходили до жовтого автомобіля «NISSAN JUKE», у якого був отвір діаметром близько 5 мм та відсутнє скло на дверці водія.
Зброя складалася з саморобної дерев`яної ручки та була схожа на обріз гвинтівки «Мосіна», ймовірно нарізна. Вона лежала біля бордюру, де паркуються автомобілі. Зброю помістили в картонну коробку, закріпили двома стяжками та заклеїли, попередньо перевіривши чи розряджена.
Кількість гільз точно не пам`ятає, одна чи дві, калібр 7,62. Крім зазначених предметів, нічого більше вилучено не було.
На момент, коли поліцейські підійшли до нього, швидка допомога вже поїхала, Обвинуваченого на місці не було. Протокол огляду слідчий надав для ознайомлення, він його підписав, зауважень не висловлював. Кулю знайдено не було. На місце події приїхав фахівець, який зняв дверну карту автомобіля, однак кулю не виявлено. Пошкоджень на асфальті або землі не зафіксовано.
Він не був безпосереднім свідком цих подій і участі в обшуку не брав. Більше нічого з місця події не вилучалося.
Свідок ОСОБА_24 суду показав, що того дня він перебував біля кіоску «Клуб любителів кави» та пив каву з товаришем. Обвинувачений ОСОБА_7 проходив повз них, спостерігаючи за ними, дуже придивлявся до його одягу. Він був у чорному одязі. Пізніше він зрозумів таку поведінку обвинуваченого. На його думку він шукав працівників поліції.
Пізніше він і його товариш відійшли від кіоску до в`їзду навпроти пожежної частини, де почули гучний звук, який спочатку не змогли ідентифікувати (вибух чи постріл).
Повернувши голову в бік звуку, помітив сутичку працівника поліції з ОСОБА_7 , у ході якої виникла боротьба. Там також перебував ОСОБА_13 . Його товариш підійшов до місця події, а він залишився з його сином.
Пізніше підійшов до місця події та стояв біля кав`ярні. Спостерігав як ОСОБА_7 лежав на землі із зв`язаними за спиною руками. Біля нього на бордюрі лежав предмет, схожий на зброю. Після цього приїхали працівники поліції, які змістили ОСОБА_7 з асфальту. Не бачив, як обшукували обвинуваченого та як забрали зброю.
ОСОБА_7 , коли проходив повз нього, мав ознаки алкогольного сп`яніння, а під час затримання виражався нецензурно в бік працівників поліції та погрожував, зокрема висловлюванням, що «всіх повбиває».
Боротьба між ОСОБА_7 та працівником поліції відбувалася спочатку в положенні стоячи, а потім вони впали. Він бачив, як працівник поліції ОСОБА_9 повалив ОСОБА_7 на землю. Знаходився на відстані близько 30 метрів від місця події та приблизно за 5 метрів під час затримання. 
Подія відбулася у світлу пору доби, орієнтовно о 16:30 год. Чув один постріл і бачив предмет, схожий на зброю, який лежав біля обвинуваченого. 
Свідок ОСОБА_25 суду показала, що 21 жовтня її автомобіль «NISSAN JUKE» стояв на парковці в центрі селища, а вона вирішувала особисті справи. Пізніше їй повідомили телефоном, що в автомобіль стріляли. У шоковому стані вона підійшла до ОСОБА_7 , однак доступу до нього не отримала. Зателефонувала на лінію «102» та чекала приїзду працівників поліції. Вона хотіла з`ясувати причину пострілу по водійській частині автомобіля та встановити, чому в нього цілеспрямовано стріляв ОСОБА_7 .
В момент пострілу біля автомобіля перебувало багато людей, проте безпосередньо моменту пострілу вона не бачила. Спочатку не знала, хто стріляв. Коли прибігла на місце події побачила свій пошкоджений автомобіль та зрозуміла, що стріляв ОСОБА_7 . Працівники поліції стояли біля кіоску та дерева, приблизно за 30 метрів від автомобіля. Свідок чула крики та шум, проте конкретних слів не розчула.
Бачила обвинуваченого, який сидів біля берези, проте до нього доступу їй не надали. На заїзді до кіоску вона помітила предмет, схожий на зброю. Гільзи чи патрони не бачила.
Пізніше ОСОБА_26 - дочка ОСОБА_7 , підходила до неї та повідомила, що ремонт автомобіля буде повністю компенсовано. Тілесних ушкоджень обвинуваченому вона не завдавала, перебувала у шоковому стані та нервувала.
Куля потрапила через водійські двері, скло дверцят було розбито. Всі інші особи не постраждали. ОСОБА_7 , сидячи біля берези, висловлювався нецензурно, проте не пам`ятає конкретних слів і не чула погроз на чиюсь адресу.
Карети швидкої допомоги на момент її прибуття на місце події ще не було, вона приїхала пізніше. Чи проводився особистий обшук обвинуваченого їй не відомо. Місце події було огороджено червоною стрічкою.
Керує своїм автомобілем самостійно, якби на момент пострілу перебувала всередині автомобіля, то могла б постраждати.
Свідок ОСОБА_27 суду показав, що в жовтні 2025 року, близько 16:40, після закінчення робочого дня він перебував біля кіоску «Клуб любителів кави», спиною до супермаркету «Посад». Стояв і пив каву, спостерігаючи за територією парковки.
Зі сторони супермаркету вийшли два працівники поліції -  ОСОБА_9  та жінка-поліцейська, які попрямували до парковки. Незабаром на поліцейських накинувся  ОСОБА_7 , який рухався прямо на ОСОБА_9 нічого не кажучи.
Як він пам`ятає, ОСОБА_7 намагався дістати з-за пазухи вогнепальну зброю, лівою рукою. Поліцейський ОСОБА_9 перехопив руку обвинуваченого і направив її вниз, щоб не дати спрямувати зброю на себе. Обвинувачений не встиг направити зброю на поліцейського, який діяв виключно для захисту.
ОСОБА_7 здійснив один постріл у землю. Внаслідок рикошету куля пошкодила кілька автомобілів на парковці, третю або четверту машину. Він чув постріл і бачив спалах, проте удару кулі об асфальт не чув. 
Далі між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відбулася боротьба за зброю. ОСОБА_9 тримав обвинуваченого та повалив його на землю, не застосовуючи ударів ногами. Погроз на адресу поліцейського не чув. 
ОСОБА_7 ричав і вигукував нецензурні слова. До боротьби приєднався  ОСОБА_13 , який допоміг поліцейському забрати зброю та розрядити її. 
Події відбувалися дуже швидко, секунди. На парковці було багато людей, проте ОСОБА_7 накинувся лише на поліцейського. На його думку, ОСОБА_7 міг діяти через ненависть до працівників поліції.
Під час пострілу він перебував близько 1,5 метра від події. Після повалення обвинуваченого на землю — близько 4 метрів, стояв біля кіоску, ближче до супермаркету, спостерігав за поліцейським у профіль. 
Після затримання ОСОБА_7 сидів у кайданках, перебував у стані алкогольного сп`яніння та поводився агресивно, проте конкретних його висловів він не пам`ятає. 
ОСОБА_9 лише захищався та намагався утримати обвинуваченого, не завдавав ударів, окрім як повалення на землю.
Свідок ОСОБА_13 суду показав що 21 жовтня 2025 року, близько 16:40 год, після роботи під`їхав до кіоску на автомобілі. Вийшовши з машини, він побачив, що поліцейський розмовляє з невідомим чоловіком.
Через кілька секунд почув постріл, після чого помітив, що поліцейський і обвинувачений ОСОБА_7 котилися по асфальту, при цьому ОСОБА_7 тримав у руках зброю. Підійшов ближче, побачив, що це був обріз. Він вирвав його з рук обвинуваченого, розрядив та поклав на асфальт.
При під`їзді до кіоску підійшов з лівого боку парковки і побачив поліцейського та ОСОБА_7 на відстані не більше метра один від одного. Проміжок часу, протягом якого він спостерігав за ними, склав близько 3–5 секунд. 
Не бачив моменту пострілу і падіння обвинуваченого та поліцейського на асфальт, однак під час боротьби помітив, що зброя перебуває у правій руці ОСОБА_7 . 
Потерпілий поліцейський придавив обвинуваченого до асфальту обличчям вниз, заломив йому руку, після чого він вирвав зброю та розрядив її. При розрядженні з затвору вилетіла одна гільза, більше зброя не була заряджена.
До приїзду інших поліцейських ОСОБА_9 сидів на обвинуваченому, а згодом разом із іншими працівниками поліції наділи на ОСОБА_7 кайданки. 
Погроз чи криків на адресу поліцейського від ОСОБА_7 не чув. Коли обвинувачений перебував на землі, лунали якісь крики, проте конкретних слів не пам`ятає.
ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Іншої зброї та патронів після розрядження обріза він не бачив. Він брав участь у проведенні слідчого експерименту, однак не був учасником огляду місця події.
Після пострілу куля застрягла у автомобілі, проте він цього не бачив і не міг сказати, чи знаходилися люди в автомобілі або поруч із ним.
Перебував на місці події та бачив, як приїхала швидка допомога приблизно через 40 хвилин після події і надавала допомогу ОСОБА_7 , якого помістили на ноші в карету швидкої допомоги. 
Він має навики поводження зі зброєю, оскільки є мисливцем. Зброю він розрядив самостійно, ніхто його не просив. Під час падіння ОСОБА_7 та поліцейського той махав зброєю, кричав, однак що саме кричав, він не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_28 суду показала, що 21 жовтня 2025 року вона перебувала на роботі в магазині-кав`ярні «Клуб любителів кави», де працює продавцем. Почувши гучний звук, схожий на вибух або постріл, подивилася у вікно та побачила, що поліцейський бореться з невідомим чоловіком, який намагався утримати або вихопити зброю.
До поліцейського приєднався місцевий житель ОСОБА_13 , який допоміг вихопити зброю та відкинути її в сторону. Після цього поліцейський тримав невідомого чоловіка до прибуття інших працівників поліції.
Раніше з обвинуваченим ОСОБА_7 не спілкувалася, але знала його в обличчя. В день події ОСОБА_7 бачила, але особисто з ним не була знайома, не чула та не бачила жодної лайки перед пострілом.
Поліцейський ОСОБА_9 разом із жінкою-поліцейською приблизно за 20–30 хвилин до події заходили до магазину, де вона працює продавцем, з приводу продажу цигарок неповнолітнім. Проводили роз`яснювальну роботу.
Під час боротьби обвинувачений намагався руками вихопити зброю, поліцейський утримував його, і вони боролися стоячи. Лише коли підійшов інший чоловік - ОСОБА_13 , двом їм вдалося вихопити зброю та відкинути її в сторону. Не чула ніяких слів під час цієї боротьби.
Як вбачається із рапортів старшого інспектора-чергового відідлення поліції №1 (Пирятин) ГУНП в Полтавській області (далі – відділення поліції №1) ОСОБА_29 від 21.10.2025, зареєстрованих ЄО за №12546 як інші крим.правопорушення проти авторитету органів держ.влади, органів місц. самоврядування (ч.1 ст.348 КК України); за №12547 як інші крим.правопорушення проти громадського порядку та моральності (ч.1 ст.293 КК України):
- 21 жовтня 2025 о 16.50 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.10.2025 о 16:49 заявник затримав невідомого чоловіка, який погрожував та стріляв у заявника зі зброї. Заявник ОСОБА_9 (т.2 а.п.6);
- 21 жовтня 2025 о 16:53 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.10.2025 о 16:53 односелець на прізвище ОСОБА_21 стріляв з рушниці по машині заявниці та пошкодив авто (вікна,двері) марки «NISSAN JUKE» жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Односелець зараз знаходиться в центрі селища. Опис: чорна куртка, коричневі ботинки. Поліція на місці, ймовірно викликали односельці (т.2 а.п.7);
Як вбачається з рапорту заступника начальника відділення поліції №1 ОСОБА_30 , 21 жовтня 2025 року близько 16 год 50 хв у селищі Чорнухи по вул.Центральна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , погрожував та стріляв із невстановленої зброї у старшого інспектора СПД №2 ОСОБА_9 у зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків.
Під час проведення огляду місця події виявлено пристрій схожий на обріз по типу гвинтівки Мосіна із нечіткими маркувальними позначеннями схожими на «ЛД 4072» та одну гільзу калібру 7,62.
Просив надати вказівку черговому відділення поліції на реєстрацію кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, до ЖЄО для подальшого внесення відомостей до ЄРДР (т.2 а.п.138);
Згідно з витягом з кримінального провадження, 21.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025170580000453 внесені відомості про те, що 21.10.2025 близько 16 год 50 хв в селищі Чорнухи на вулиці Центральна, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 погрожував та стріляв із невстановленої зброї у старшого інспектора СПД №2 ОСОБА_9 у зв`язку із виконанням останнім службових обов`язків. ЄО №12546 від 21.10.2025. 
Попередня правова кваліфікація - ст.348 КК України(т.2, а.п.3).
Як вбачається з витягу з кримінального провадження, 21.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025170580000454 внесено відомості про те, що 21.10.2025 близько 16 год 50 хв в селищі Чорнухи на вулиці Центральна, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , погрожувавав та стріляв із невстановленої зброї у старшого інспектора СПД №2 ОСОБА_9 у зв`язку із виконанням останнім службових обов`язків. Вказаного числа під час огляду місця події виявлено пристрій схожий на обріз по типу гвинтівки Мосіна із нечіткими маркувальними позначеннями схожими на «ЛД 4072» та гільзу калібру 7,62. ЄО №12552 від 21.10.2025. 
Попередня правова кваліфікація - ч.1 ст.263 КК України( т.2 а.п.129);
Постановою Лубенської окружної прокуратури Полтавської області від 22.10.2025 матеріали досудового розслідування №12025170580000453за ст.348 КК Українита №12025170580000454за ч.1 ст.263 КК Україниоб`єднано в одне провадження.
Кримінальному провадженню присвоєно загальний номер №12025170580000453(т.2 а.п.133-135);
З протоколу огляду місця події від 21.10.2025, фототаблиць та відеозапису до нього вбачається, що 21.10.2025 була оглянута територія біля магазину «Посад» та автомобіль марки «NISSAN» модель «JUKE» що розташовані за адресою: селище Чорнухи вул.Центральна,26 Лубенського району Полтавської області. 
Проведеним оглядом встановлено пошкодження автомобіля марки «NISSAN JUKE»: розбите переднє водійське скло поряд з передньою водійською дверкою на асфальтному покритті мається осип скла. 
У передній водійській двері поряд з віконною рамою виявлено отвір ймовірно від кулі діаметром близько 6 мм. 
Під час огляду вилучено предмет схожий на вогнепальну зброю, гільзу, автомобіль марки «NISSAN JUKE» реєстраційний номер НОМЕР_3 (т.2 а.п.8-17).
За висновками №494 та №495 від 21 жовтня 2025 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, результат потерпілого ОСОБА_9 21.10.2025 о 19 год 50 хв складає 0,0 %, свідка ОСОБА_12 – 0,0 % (т.2, а.п.21,85);
Як видно з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.10.2025, обвинуваченого ОСОБА_7 затримано о 18 год 55 хв 21 жовтня 2025 року.
Підстави затримання: 1) як особу яку застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) безпосередньо після вчинення злочину очевидець в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Під час особистого обшуку в кишенях куртки обвинуваченого виявлено предмети ззовні схожі на набої в кількості 5 штук. 
З протоколом, який підписаний понятими, ознайомлені, зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 . Зауваження відсутні (т.2 а.п.63-67).
Як вбачається з протоколу обшуку від 21.10.2025 та відеозапису до нього, у будинку ОСОБА_7 , 21.10.2025 під час обшуку в присутності понятих за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , в будинку та надвірних будівлях та спорудах було виявлено та вилучено три стріляні гільзи, дві калібру 7,62х54, з маркуванням 60.76, одна 308 (7,62х51), з маркуванням 308 win 666, прицільну планку з невстановленої зброї, патрон калібру 7,62 х54 з маркуванням 60-76, металевий предмет схожий на ствол нарізної рушниці, стріляну гільзу калібру 7,62х54 з маркуванням 60-76 (т.2 а.п.34-36,37,41,42).
Відповідно до протоколів слідчих експериментів від 05.12.2025, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , свідків  ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , потерпілий та свідки детально розповіли про обставини події, яка сталася 21 жовтня 2025 року, продемонстрували, яким саме чином обвинувачений дістав зброю, тримав та спрямовував зброю на потерпілого, їх розташування, як потерпілий відбив направлену на нього обвинуваченим вогнепальну зброю та відбувся постріл, яким чином потерпілий повалив обвинуваченого на землю та подальше роззброєння обвинуваченого (т.2 а.п.23-29, 86-91, 107-110, 111-116).
Аналогічні покази потерпілий та свідки надали в судовому засіданні.
З протоколу перегляду відеозапису, фототаблиці до нього, а також самого відеозапису з камер спостереження в селищі Чорнухи від 22.10.2025 вбачається, що 21.10.2025 16 год 36 хв 33 с на вулиці Центральній на тротуарній доріжці знаходиться обвинувачений ОСОБА_7 , який стоїть поряд з магазином «Тропік», оглядається по сторонам та правою рукою, щось тримає під курткою. 
О 16 год 37 хв 24 с ОСОБА_7 починає рух в напрямку магазину «Посад». Пройшовши вказаний магазин він зупинився та став дивитися в бік двох поліцейських ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які рухались у форменому одязі в його сторону, та в цей час о 16 год 38 хв. 04 с обвинувачений дістав із під куртки предмет, схожий на вогнепальну зброю, та направив його в бік поліцейського. 
В цей час потерпілий ОСОБА_9 підбіг до ОСОБА_7 та ногою відбив предмет ззовні схожий на вогнепальну зброю в сторону, після чого повалив його на землю. 
До них підбігли перехожі люди та стали допомагати потерпілому забрати у обвинуваченого вогнепальну зброю (т.2 а.п.77-78,79).
З протоколу перегляду відеозапису та фототаблиці від 24.10.2025,  відеозапису на DVD-диску з відеофайлами з нагрудної камери поліцейського від 24.10.2025 вбачається як лікар швидкої допомоги запитує у працівника поліції як звати та як до нього звертатися. У відповідь поліцейський говорить « ОСОБА_31 ». В цей час ОСОБА_7 говорить «а Береза, це той що мого сина пресував, я вб`ю його лічно» та декілька раз говорить «Береза». 
Лікар запитує хто буде супроводжувати ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_7 говорить, що «він мого сина пресував». Лікар просить ОСОБА_7 не рухатися. ОСОБА_7 говорить «він мого сина пресував три роки тому» та говорить «Береза не зря я його налякав». 
Далі ОСОБА_7 говорить «ти Береза, ти пам`ятаєш як ти мого сина пресував, так - Береза». Далі ОСОБА_7 говорить « ОСОБА_32 я знаю, це Береза, ОСОБА_33 це було чотири роки тому. Береза ти ще вмиєшся гіркою кров`ю ти ще узнаєш і сину скажу що Березу», далі нецензурна лайка, «в лобешню, зрозумів так, не віриш, ні? Узнаєш. Забув як ти сина неповнолітнього в машину вкидав, згадав так, діловий. Ти зараз діловий, а будеш на колінах повзати за своє життя випрошувати, так так Береза, герой, а я скажу хто такий Береза я знаю»(т.2 а.п.82-83,84).
Як вбачається з рапорту інспектора СПД №2 ОСОБА_16 від 21.10.2025, під час патрулювання разом із поліцейським з СРПП ОСОБА_17 в селищі Чорнухи по вул.Миру невідомий чоловік йшов по середині дороги. Зупинившись, вони зробили зауваження, після чого останній почав поводити себе агресивно та мав ознаки алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_7 намагався пошкодити службове авто та застосувати фізичну силу. Після цього до ОСОБА_7 було застосовано спецзасіб, а саме аерозольний балон Кобра ІС9 (т.2 а.п.96);
Постановою інспектора СПД №2 серії ГБВ №784532 від 21.10.2025 ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 гривень (т.2 а.п.97);
З протоколу перегляду відеозапису, фототаблиці до нього, а також з самого відеозапису з камер спостереження в селищі Чорнухи від 22.10.2025 по вул.Миру, та відеозапису на DVD-диску з відеофайлами з нагрудної камери поліцейського від 25.10.2025 вбачається, що по проїжджій частині іде ОСОБА_7 , похитуючись. О 15:14 до ОСОБА_7 під`їжджає службовий автомобіль працівників поліції. Останній починає розмахувати руками, смикає руками за двері службового автомобіля, скидає з себе куртку, яку кидає на землю, продовжує смикати руками двері службового автомобіля працівників поліції. 
О 15:14:27 з автомобіля, а саме з пасажирської сторони виходить працівник поліції. Обвинувачений ОСОБА_7 починає руками смикати поліцейського за формений одяг. О 15:14:49 з службового автомобіля виходить інший працівник поліції. ОСОБА_7 в цей час продовжує руками смикати поліцейського за формений одяг.
О 15:15:47 ОСОБА_7 смикає руками поліцейського за його руки. Поліцейський відштовхує ОСОБА_7 , останній падає на землю. Після цього ОСОБА_7 намагається підвестись, але поліцейський його тримає. Коли ОСОБА_7 підводиться, останній чинить опір працівникам поліції. Працівник поліції застосовує до ОСОБА_7 газовий балончик, бризкаючи його в обличчя ОСОБА_7 . 
Після цього ОСОБА_7 відбігає від працівників поліції, поліцейські йдуть за ОСОБА_7 та зникають з поля зору камери відеоспостереження (т.2 а.п.98-101,102).
Як вбачається з протоколу перегляду відеозапису та відеозапису з нагрудної камери поліцейського від 21.10.2025, що ОСОБА_7 ображає поліцейських, хапає поліцейського за руку, кричить та зриває нагрудну камеру, яку жбурляє на територію чужого господарства.
Видно, що поліцейський піднімає нагрудну камеру із землі чужого господарства та підходить до іншого поліцейського, який тримає ОСОБА_7 .
В цей час до поліцейських підходить чоловік, який повідомив, що він є знайомим ОСОБА_7 і забере його додому. Поліцейський відповідає, що зараз буде складено адміністративний матеріал, а потім він його забере.
Водночас обвинувачений говорить «я вас уб`ю, ти труп, ти помреш», висловлюється в бік поліцейських нецензурною лайкою, продовжує декілька разів казати, що він застрелить поліцейського в лоб, зазначає, що вони помруть. 
Поліцейський повідомляє обвинуваченого, що він стрибав на службовий автомобіль та ламав його, зазначивши, що все фіксується на нагрудну камеру та камери, які знаходяться у селищі. ОСОБА_7 каже що він відповідає за свої вчинки. Також ОСОБА_7 зазначає, що загинути від кулі поліцейського для нього подвиг. Після того як поліцейський повідомляв обвинуваченого, що стосовно нього буде проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_7 знову висловлюється нецензурною лайкою, каже «що битеме в лоб», погрожує поліцейському, каже « що він любого вб`є за жінку і що поліцейські будуть ще плакати» (т.2 а.п.103-106).
Відповідно до заяви ОСОБА_25 від 04.12.2025, розписки від 21.11.2025, остання претензій по факту пошкодження автомобіля марки «NISSAN JUKE», власником якого вона є, до ОСОБА_7 не має, завдані збитки їй відшкодовані (т.2 а.п.117);
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-25/23450-БЛ, складеного 11.11.2025 експертом Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України за результатами проведення судово-балістичної експертизи, наданий на дослідження пристрій, являється вогнепальною зброєю – обрізом військової гвинтівки/карабіна конструкції С.І.Мосіна, серійний номер: « НОМЕР_4 » - на затворі; «95*9*» - на стволі; «ЛД 4072» - на магазині, калібру 7,62 мм, виготовлений саморобним способом з гвинтівки промислового виготовлення, з внесенням змін до її конструкції, які виразилися в укорочуванні ствола до залишкової довжини – 163 мм та заміною штатного ложе на саморобне ложе з напівпістолетним руків`ям. 
Наданий на дослідження пристрій, придатний для проведення пострілів.
Надані на дослідження, 6 патронів являються бойовими припасами – військовими гвинтівковими патронами, калібру 7,62х54 мм, виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.
Надані на дослідження: 4 гільзи, відстріляні з наданого на дослідження пристрою (обрізу гвинтівки/карабіна конструкції С.І.Мосіна) серійний номер: «СМ 2109» - на затворі; «95*9*» - на стволі; «ЛД 4072» - на магазині, калібру 7,62 мм; 1 гільза патрона калібру 308 Winchester (7,62х51 мм), відстріляна не з наданого на дослідження пристрою (обрізу гвинтівки/карабіна конструкції ОСОБА_11 , калібру 7,62 мм), а з іншої зброї.
Наданий на дослідження ствол, являється частиною вогнепальної зброї – стволом гвинтівки/карабіна конструкції ОСОБА_11 , калібру 7,62 мм. Надана на дослідження прицільна планка, являється прицільною планкою (т. 2 а.п. 144-159).
Як вбачається з листів Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру про результати перевірки зброї за обласною кулегільзотекою №19/117/8/2 від 13.11.2025, №19/117/8/2 від 04.12.2025, три гільзи та три кулі експериментально відстріляних з обрізу військової гвинтівки конструкції ОСОБА_11 , калібру 7,62х54 мм, серійний номер: « НОМЕР_4 » - на затворі; «95*9*» - на стволі; «ЛД 4072» - на магазині, який було виявлено та вилучено 21.10.2025, при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 (кримінальне провадження №12025170580000453 від 21.10.2025) перевірені за масивами гільз та куль, що перебувають на обласному балістичному обліку НДЕКЦ МВС, центральному балістичному обліку Полтавського ДНДЕКЦ МВС. 
Збігів станом на 13.11.2025, 02.12.2025 не встановлено (т.2 а.п.160,161).
Відповідно до листа Лубенського районного відділу поліції №207132-2025 від 10.12.2025, по наявним облікам МВС була перевірена гвинтівка конструкції ОСОБА_11 калібру 7,62 мм., серійний номер: « НОМЕР_4 » - на затворі; «95*9*» - на стволі; « НОМЕР_2 » на магазині». 
Під час перевірки вказаної зброї та її частин інформація у системі ІПНП відсутня (т.2 а.п.163);
Згідно з висновком експерта №СЕ-19/117-25/23448-ФХВР від 03 листопада 2025 року Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України за результатами проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» на наданих на дослідження фрагментах марлевого матеріалу, згідно з постановою про призначення експертизи, позначені як змиви із рук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено нітрит-і нітрат-іони. Слідів речовини, що категорично вказують на наявність слідів продуктів пострілу, не виявлено (т.2 а.п.165,171-179).
Як вбачається із заяви обвинуваченого ОСОБА_7 від 22.10.2025, останній добровільно видав зовнішній одяг, в якому він перебував 21.10.2025, а саме куртку чорного кольору, штани джинси чорного кольору, кросівки зеленого, сірого кольору з коричневими вставками, шапка чорного кольору, які були оглянуті та вилучені у обвинуваченого за участю захисника згідно з протоколом огляду предмету від 22.10.2025 (т.3 а.п.78, 79-83).
Згідно з висновком експерта №СЕ-19/117-25/23447-ФХВР від 06 листопада 2025 року Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України за результатами проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» на, наданій на дослідження, куртці сірого кольору виявлено нітрит-і нітрат-іони. Слідів речовин, що категорично вказують на наявність слідів продуктів пострілу, не виявлено (т.3 а.п. 89-94);
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-25/23445-ФХВР від 31 жовтня 2025 року Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України за результатами проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» на наданій на дослідження шапці чорного кольору слідів продуктів пострілу не виявлено.
Питання «Якщо так, то яких саме?» не вирішували, у зв`язку з тим, що на наданій на дослідження шапці чорного кольору слідів продуктів пострілу не виявлено (т.3 а.п.100-105).
Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №785 від 13 листопада 2025 року відповідно до якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , період часу до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння, не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням, не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки іншого хворобливого стану психіки у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, гострої інтоксикації неускладненої і за своїм психічним станом міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 в теперішній час не страждає будь-якими хронічними психічними захворюваннями, тимчасовим розладом психічної діяльності, не виявляє ознак недоумства чи іншого хворобливого стану психіки і за своїм психічним станом здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_7 здатний за своїм психічним станом самостійно реалізувати своє право на захист. ОСОБА_7 за своїм психічним станом здатний брати участь в проведенні з ним процесуальних дій. ОСОБА_7 на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин на даний час не страждає (т.3 а.п. 112-115).
Як вбачається з карти виїзду швидкої допомоги №590 від 21.10.2025, у листі зворотнього зв`язку №590 від 21.10.2025 Полтавського обласного центру екстреної медичної допомоги щодо надання медичної допомоги ОСОБА_7 , час виклику - 17 год 39 хв, прибуття на місце - 18 год 06 хв, виїзд на госпіталізацію - 19 год 37 хв, закінчення виклику - 20 год 49 хв, повернення на станцію - 21 год 38 хв.
По прибуттю бригади екстреної медичної допомоги виявлено чоловіка, що лежить під деревом в кайданках у свідомості. Відчутний різкий запах алкоголю, хворий спокійний, скаржиться на нудоту та біль в кисті. Зі слів працівників поліції він йшов їм на зустріч зі зброєю - обріз, зробив постріл в їх сторону та промахнувся, поки він перезаряджав зброю, працівники поліції його знешкодили та викликали бригаду швидкої допомоги.
Обвинуваченого ОСОБА_7 було доставлено до приймального відділення м.Лубни, попередній діагноз алкогольне сп`яніння середнього ступеню, психічні розлади невідомого генезу, забій лівого плечового суглобу, різана рана на другій фаланзі мізиця лівої руки, садна, рана над правою бровою ( т.3 а.п.117-119). 
Згідно з довідкою №3840 КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради Полтавської області від 21 жовтня 2025 року, час звернення - 21 год 20 хв, ОСОБА_7 має забій лівого плечового суглобу, садно м/тк обличчя, алкогольне сп`яніння. Алкотест 1,07% (т.2 а.п. 118, т.3 а.п.123).
За висновком експерта №269 від 12 грудня 2025 року при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_7 згідно з даних представленої медичної експертизи, на його тілі виявлено тілесне ушкодження у вигляді: 
Перша група: «різана рана на 2 фаланзі мізинця на лівій руці», яка оцінюється як така, що носить ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.95 №6). Враховуючи відсутність у представленій медичній документації повного опису морфологічних характеристик зазначеного тілесного ушкодження, встановити механізм його утворення а також характеристики предмету, яким його було спричинено, не представляється можливим.
Друга група: садно над правою бровою, яке утворилося в результаті контакту зазначеною анатомічною ділянкою з тупим предметом, та оцінюється як таке, що носить ознаки легкого тілесного ушкодження (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.95 р. №6).
Діагноз: «Забій лівого плечового суглобу» при оцінці ступеня тяжкості не враховується, оскільки він не підтверджується об`єктивними відомостями у представленій медичній документації (відсутній опис будь-яких тілесних ушкоджень в ділянці лівого плечового суглобу). (п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року).
Об`єктивних судово-медичних даних, які б дозволяли встановити послідовність утворення виявлених на тілі ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, а також найбільш вірогідне положення підекспертного під час утворення виявлених тілесних ушкоджень на момент проведення експертизи не отримано. Поняття «боротьба» є юридичним і не має об`єктивних судово-медичних критеріїв.
Враховуючи відсутність у представленій медичній документації повного опису морфологічних характеристик виявлених на тілі ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, встановити давність їх утворення не представляється можливим (т.3 а.п. 153-155).
Як вбачається із відповіді т.в.о начальника відділення поліції №1 ОСОБА_34 від 22.10.2025 №181982-2025, ОСОБА_7 не має дозволу на придбання, зберігання, носіння, вогнепальної зброї та боєприпасів до неї (т.3 а.п.183).
З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 02.03.2024 вбачається, що дружина обвинуваченого ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.2 а.п.119).
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
У суду відсутні підстави ставити під сумнів показання свідків, оскільки такі давали показання, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідома неправдивих показань та їх покази є логічними, послідовними та підтверджуються іншими дослідженими судом доказами.
Мотиви та оцінки суду при ухваленні вироку.
Таким чином, колегія суддів, даючи оцінку кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за встановлених обставин, діючи відповідно до ст.337 КПК Українив межах висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті від 16.12.2025, вважає, що вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ст.348, ч.1 ст.263 КК України, доведено поза розумним сумнівом.
Показання потерпілого та свідків разом із іншими дослідженими судом доказами, які суд визнає належними та допустимими, є взаємоузгодженими, доповнюють один одного, у своїй сукупності, динаміці, достатності та взаємозв`язку є цілком логічними і послідовними, узгоджуються між собою, суперечностей не містять та можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.
Показання обвинуваченого про відсутність у нього умислу на позбавлення життя працівника правоохоронного органу суд розцінює критично, як обраний ним спосіб захисту, намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин, передбачений ст.348 КК України, та несприятливих для себе правових наслідків.
Відповідно до висновків Верховного Суду, зазначених у постанові від 10.09.2020 у справі №555/2057/18, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його чиненні.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Законодавець вимагає лише, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Статтею 348 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вбивство або замах на вбивство працівника правоохоронного органу чи його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх діяльністю щодо охорони громадського порядку.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст.348 КК України, з об`єктивної сторони має місце лише тоді, коли посягання на зазначених осіб вчинено у зв`язку з їх службовою діяльністю або громадською діяльністю щодо охорони громадського порядку і державного кордону.
Суб`єктивна сторона зазначеного злочину характеризується умисною формою вини, за якою винний усвідомлює, що посягає на життя працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням працівником службових обов`язків, передбачає настання смерті або свідомо допускає її настання.
При кваліфікації за ст.348 КК України, кримінальна відповідальність настає, якщо злочин вчинено з метою не допустити чи припинити правомірну діяльність потерпілого у зв`язку з виконанням ним зазначеного обов`язку, змінити характер останнього, а так само з мотивів помсти за неї незалежно від часу, що минув з моменту виконання потерпілим своїх обов`язків.
Суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ст.348 КК України, характеризується умисною формою вини.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство або замах на вбивство державного чи громадського діяча, працівника правоохоронного органу чи його близьких родичів, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця, судді, народного засідателя чи присяжного або їх близьких родичів, захисника чи представника особи або їх близьких родичів, начальника військової служби чи іншої особи, яка виконує обов`язки з військової служби, представника іноземної держави або іншої особи, яка має міжнародний захист, за наявності відповідних підстав належить кваліфікувати тільки за статтями 112, 348, 379, 400, ч.4 ст.404, ст.443 КК України.
Згідно з висновками, які містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі 629/847/15-к, суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ст.348 КК України, характеризується умисною формою вини. 
Обвинувачений повинен усвідомлювати, що посягає на життя працівника правоохоронного органу саме у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків. Однак, суб`єктивна сторона цього складу злочину не пов`язана з точною обізнаністю винного зі змістом тих службових обов`язків, які в даний момент виконує потерпілий. Достатньо, щоб винний усвідомлював сам факт того, що працівник правоохоронного органу здійснює свої службові повноваження. При кваліфікації за ст.348 КК України кримінальна відповідальність настає, якщо злочин вчинено з метою не допустити чи припинити правомірну діяльність потерпілого у зв`язку з виконанням ним зазначеного обов`язку, змінити характер останньої, а так само з мотивів помсти за неї незалежно від часу, що минув з моменту виконання потерпілим своїх обов`язків. Склад злочину, передбачений ст.348 КК України, є спеціальною нормою до загальної норми, яка міститься у ст.115 КК України. Така спеціальна норма виділена за ознакою спеціального потерпілого та тим, що посягання на життя працівника правоохоронного органу здійснюється у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 633/195/17 єдиним чинним нормативно-правовим актом, який визначає орієнтовний перелік правоохоронних органів України, є Закон України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року № 3781-XII, в абз.1 п.1 ч.1 ст.2 якого визначено, що правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Згідно з наявних в матеріалах кримінального провадження документів вбачається, що ОСОБА_9 на час події працював старшим інспектором СПД №2 (т.2, а.п.19-20).
Версія подій, на якій наполягає обвинувачений, не знайшла свого підтвердження в ході дослідження судом доказів.
Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи по вул.Центральна в селищі Чорнухи Лубенського району Полтавської області, поблизу магазину «Посад», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, побачив працівника правоохоронного органу — старшого інспектора СПД №2, капітана поліції ОСОБА_9 , який перебував у форменому одязі та виконував службові обов`язки.
Діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння шкоди життю та здоров`ю працівника правоохоронного органу, ОСОБА_7 тримав у руках обріз військової гвинтівки конструкції С.І. Мосіна, споряджений бойовим набоєм калібру 7,62?54 мм, який за своїми технічними характеристиками є вогнепальною зброєю з високою уражаючою здатністю. 
Усвідомлюючи радіус ураження та небезпечні властивості зазначеної зброї, він націлив обріз гвинтівки безпосередньо на потерпілого ОСОБА_9 та здійснив натискання на спусковий гачок з метою здійснення пострілу.
Разом з тим, злочинний умисел ОСОБА_7 , спрямований на позбавлення життя або заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки в момент здійснення пострілу потерпілий ОСОБА_9 , усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та життю оточуючих, оперативно відреагував на дії нападника та завдав удару лівою ногою по руках останнього, чим змінив напрямок пострілу.
Внаслідок таких дій потерпілого відбулося відхилення траєкторії польоту кулі, що унеможливило її влучання у ОСОБА_9 , чим фактично було відвернуто настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди життю та здоров`ю працівника правоохоронного органу.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що вчинення будь яких дій, що спрямовані на реалізацію наміру позбавлення життя іншої особи слід оцінювати як замах на вбивство. Залежно від успішності таких дій особи вони можуть становити закінчений або ж незакінчений замах на позбавлення життя (у разі, якщо умисел не було реалізовано).
Твердження обвинуваченого про те, що він має навики поводження зі зброєю а, тому, при бажанні позбавити працівника поліції життя, міг реалізувати цей намір, означає, що наявні у засудженого навики поводження зі зброєю, які він реалізував шляхом її застосування свідчать, що обвинувачений усвідомлював, що здійснення прицільного пострілу в світлу пору доби з достатньою видимістю на незначній відстані приблизно 2м від потерпілого у межах селищної вулиці, яка обмежена парканами та відповідними будівлями, що підтверджується показаннями потерпілих та даними проведених відповідних слідчих експериментів, створює небезпеку життю працівника правоохоронного органу, що може призвести до наслідку у вигляді його смерті.
Той факт, що наслідки у вигляді смерті поліцейського не настали, зумовлений лише тим, що співробітник поліції побачивши обріз гвинтівки, яка була націлена обвинуваченим в його сторону, вдарив лівою ногою по руках обвинуваченого з метою вибити обріз із рук ОСОБА_7 , після чого одразу ж пролунав постріл і він чув звук прольоту кулі у нього під рукою, свідчить про те, що обвинувачений вчинив всі необхідні дії для доведення злочину до кінця, але смерть поліцейського не настала з причин, які не залежали від його волі, тобто ОСОБА_7 вчинив замах на вбивство працівника правоохоронного органу в зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_7 , тримаючи зброю в напрямку працівника поліції ОСОБА_9 , усвідомлював, що посягає на життя працівника (працівників) правоохоронного органу, а саме у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків, він розумів значення своїх дій, йому було добре відомо, що потерпілий є поліцейським, оскільки останній був одягнений у формений одяг із відповідними знаками розрізнення.
Такі обставини, як швидкість приведення обвинуваченим, який діяв рішуче, зброї у бойову готовність з набоями у ній, наведення обрізу гвинтівки на потерпілого в напрямку життєво важливих органів, близька дистанція до потерпілого, натискання на спусковий гачок, байдуже ставлення до спричинених наслідків, здійснення пострілу свідчать про умисел обвинуваченого на вбивство потерпілого.
Крім того, наявність умислу на вбивство працівника правоохоронного органу також вказує поведінка обвинуваченого до та після вчинення злочину.
Того ж дня обвинувачений висловлював погрози вбивством і до працівників поліції СПД №2 ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , демонстрував свою зневагу, висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою.
Перебуваючи в кареті швидкої допомоги, обвинувачений ОСОБА_7 , умисно ображав потерпілого, висловлюючись у його бік нецензурною лайкою, погрожував йому насильством та вбивством. 
Також необхідно зазначити, що об`єктивних підстав, які б вказували на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, за інших обставин, колегією суддів не встановлено. 
Дії ОСОБА_7 були спрямовані саме на позбавлення життя поліцейського ОСОБА_9 , який сприйняв дії обвинуваченого як реальну загрозу його життю.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 діяв із прямим умислом, чітко усвідомлював характер своїх дій, передбачав можливість та неминучість настання суспільно небезпечних наслідків, зокрема заподіяння шкоди життю та здоров`ю працівника правоохоронного органу, та бажав їх настання, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Стосовно наданого під час досудового розслідування свідком ОСОБА_15 фотознімка необхідно зазначити, що перебування обвинуваченого без свідомості після застосування до нього кайданок має характер припущень та не піддтверджені іншими доказами і на висновки суду про винуватість обвинуваченого не впливають (т.2 а.п.125).
Інформація, яка міститься на відеозаписах, має фрагментарний характер і на висновки суду про винуватість обвинуваченого також не впливають (т.2 а.п.127,128).
Кваліфікація дій обвинуваченого судом.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, ч.1 ст.263 КК України, - доведена повністю, а останній вчинив вказані кримінальні правопорушення за обставин наведених у вироку.
Згідно з вимогами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а тому суд розглянув кримінальне провадження та дійшов висновку, що дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кваліфіковано вірно за ст.348 КК України та ч.1 ст.263 КК України, так як він вчинив замах на вбивство працівника правоохоронного органу узв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та придбанні, носінні та зберігання зброї, боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.
Підстав, відповідно до вимог ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до вимог ст.65 КК Україниособі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин. На думку суду, виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства. Призначення інших видів покарання не відповідатиме меті призначення покарання.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.
ОСОБА_7 раніше не судимий, вчинив особливо тяжкий злочин в громадському місці в присутності мешканців селища, в тому числі і дітей, офіційно не працевлаштований, існує за рахунок випадкових заробітків, вдівець, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання негативних характеристик суду не надано, на Д-обліках у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить його літній вік, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Необхідно зазначити, що в розумінні п.1 ч.1 ст.66 КК Українищире каяття має полягати у належній критичній оцінці особою свого протиправного діяння, його осуді, а також готовності понести кримінальну відповідальність згідно з законом. 
Щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого кримінального правопорушення, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася та готовність нести кримінальну відповідальність.
Так, основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого кримінального правопорушення. 
Крім того, розкаяння передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
З урахуванням позиції обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні, зазначених ознак у його посткримінальній поведінці судом не встановлено. 
В ході судового розгляду покази обвинуваченого, який заперечував окремі, встановлені судом, фактичні обставини кримінального правопорушення, не були спрямовані на ініціативну допомогу у встановленні істини у кримінальному провадженні та не мали ознак критичної оцінки ним своєї протиправної поведінки.
Зокрема під час розгляду справи судом ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.348 КК України фактично не визнав, заперечував умисел на вбивство працівника правоохоронного органу.
Вказував на те, що жити бажання не має, тому хотів налякати поліцейського і змусити його таким чином застосувати зброю на ураження.
Провину у пред`явленні обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України спочатку визнав частково, заперечуючиокремі, встановлені судом, фактичні обставини кримінального правопорушення.
Зокрема зазначав, що патрони в кількості п`яти штук, які були вилучені у нього під час особистого обшуку не всі йому належали, а саме два патрони належали йому, а три йому підкинули працівники поліції. 
Водночас в подальшому, під тиском зібраних у справі доказів,  ОСОБА_7 змінив свої показання і визнав, що всі п`ять патронів належали йому. 
Така позиція обвинуваченого ОСОБА_7 свідчить про намір уникнути несприятливих для себе правових наслідків і не дає підстав для висновку про розкаяння у вчиненому. 
Діючи в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, обставиною, які в силу ст.67 КПК України обтяжують покарання, є вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого, особу обвинуваченого  ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, вдівець, офіційно не працевлаштований, раніше не вчиняв кримінального правопорушення, на утриманні має неповнолітнього сина, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
З огляду на викладене в сукупності колегія суддів дійшла висновку призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції ст.348 КК України, ч.1 ст.263 КК України.
Ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність щирого каяття свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства.
Призначене ОСОБА_7 покарання є пропорційним характеру скоєних дій, їх небезпечності, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстави для застосування статей 69, 75 КК України відсутні, оскільки обставини справи та дані про особу ОСОБА_7 , які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливали на пом`якшення покарання, відсутні.
Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
З огляду на викладене, враховуючи існування обґрунтованого ризику вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, вид призначеного покарання, з метою виконання вироку підстав для зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу немає.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягають скасуванню заходи забезпечення кримінального провадження такі як арешт майна, які застосовані:
1)ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від від 23.10.2025 у справі №544/2663/25 стосовно предмету, схожого на вогнепальну зброю – гвинтівку «Мосіна» та стріляну гільзу, що належить ОСОБА_7 ; автомобіля марки «NISSAN JUKE» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_25 – вилучені 21.10.2025 в ході огляду місця події; трьох стріляних гільз, у тому числі: дві гільзи калібру 7,62х54 мм, одна гільза калібру 7,62х51 мм; предмету схожого на прицільну планку невстановленої вогнепальної зброї; патрон калібру 7,62х54 мм; металевого предмету, схожий на ствол рушниці; стріляну гільзу калібру 7,62х54 мм, що належить ОСОБА_7 – вилучені 21.10.2025 в ході обшуку за місцем реєстрації та проживання останнього; предметів схожих на набої в кількості 5 шт. – вилучені 21.10.2025 в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 ( т.3 а.п. 193,194);
2)ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від від 23.10.2025 у справі №544/2663/25 стосовно: куртки сірого кольору, штанів чорного кольору, кросівок та шапки чорного кольору, які належать ОСОБА_7 ( т,3 а.п.209,210).
Щодо речових доказів.
В силу ст.100 КПК України після набрання вироком суду законної сили речові докази: 
1)обріз військової гвинтівки конструкції С.І. Мосіна, серійний номер «СМ 2109» - на затворі, «95*9*» - на стволі, « НОМЕР_2 » - на магазині; 1 стріляна гільза; чотири стріляні гільзи (три калібру 7.62х54 мм, одна гільза калібру 7.62х51 мм); прицільна планка вогнепальної зброї; один патрон 7.62х54 мм; частина вогнепальної зброї - ствол гвинтівки конструкції ОСОБА_11 калібру 7.62; набої калібру 7.62х54 в кількості 5 шт, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області – знищити ( т.3 а.п.189);
2) ДВД - диски з відео файлами під назвами: «ch04_20251021163632»; «0000000_ZZ0000_20251021190128_0034»; 0000000_000000_20251021151108_0006В; 0000000_000000_20251021151201_0007В; 0000000_000000_20251021151207_0008В; 0000000_000000_20251021151213_0009В.; «21.10.2025» - зберігати в матеріалах кримінального провадження ( т.3 а.п.201,202,203);
3) автомобіль марки «NISSAN JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий під розписку власниці ОСОБА_25 , дозволити використовувати на власний розсуд ( т.3 а.п. 189,200);
4) одяг ОСОБА_7 : куртка, штани, кросівки, шапка, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів при ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, повернути власнику та дозволити використовувати на власний розсуд ( т.3 а.п.205).
Щодо процесуальних витрат.
Згідно з ст.122,124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави 19936,60 грнпроцесуальних витрат, пов`язаних з залученням експертів.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
На підставі ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 368, 370, 371, 374-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.348,  ч.1 ст. 263 КК України, та призначити покарання:
- за ст.348 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років;
- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_7   обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_7  строк попереднього ув`язнення з 21.10.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому  ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.
Скасувати арешт майна, накладені:
1)ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 23.10.2025 у справі №544/2663/25 стосовно предмету, схожого на вогнепальну зброю – гвинтівку «Мосіна» та стріляну гільзу, що належить ОСОБА_7 ; автомобіля марки «NISSAN JUKE» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_25 – вилучені 21.10.2025 в ході огляду місця події; трьох стріляних гільз, у тому числі: дві гільзи калібру 7,62х54 мм, одна гільза калібру 7,62х51 мм; предмету схожого на прицільну планку невстановленої вогнепальної зброї; патрон калібру 7,62х54 мм; металевого предмету, схожий на ствол рушниці; стріляну гільзу калібру 7,62х54 мм, що належить ОСОБА_7 – вилучені 21.10.2025 в ході обшуку за місцем реєстрації та проживання останнього; предметів схожих на набої в кількості 5 шт. – вилучені 21.10.2025 в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 .
2)ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від від 23.10.2025 у справі №544/2663/25 стосовно: куртки сірого кольору, штанів чорного кольору, кросівок та шапки чорного кольору, які належать ОСОБА_7 .
Після набрання вироком законної сили речові докази:
1)обріз військової гвинтівки конструкції С.І.Мосіна, серійний номер «СМ 2109» - на затворі, «95*9*» - на стволі, « НОМЕР_2 » - на магазині; 1 стріляна гільза; чотири стріляні гільзи (три калібру 7.62х54 мм, одна гільза калібру 7.62х51 мм); прицільна планка вогнепальної зброї; один патрон 7.62х54 мм; частина вогнепальної зброї - ствол гвинтівки конструкції ОСОБА_11 калібру 7.62; набої калібру 7.62х54 в кількості 5 шт, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області - знищити;
2) ДВД - диски з відео файлами під назвами: «ch04_20251021163632»; «0000000_ZZ0000_20251021190128_0034»; 0000000_000000_20251021151108_0006В; 0000000_000000_20251021151201_0007В; 0000000_000000_20251021151207_0008В; 0000000_000000_20251021151213_0009В.; «21.10.2025» - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
3) автомобіль марки «NISSAN JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий під розписку власниці ОСОБА_25 , дозволити використовувати на власний розсуд;
4) одяг ОСОБА_7 : куртка, штани, кросівки, шапка, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів при ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, повернути власнику та дозволити використовувати на власний розсуд.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 19 936 ( дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість) гривень.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Чорнухинський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча      ОСОБА_1 

Суддя   ОСОБА_2 

Суддя       ОСОБА_3