Справа № 569/8294/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року 
Рівненський міський суд Рівненської області 
в особі головуючої судді Панас О.В. 
при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М. 
з участю:
позивачки ОСОБА_1 
представника позивача адвоката Солімчука І.М.
відповідачки ОСОБА_2 
представника відповідачки адвоката Хмари М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - 
в с т а н о в и в:
У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Просить визнати військову агресію російської федерації проти України, що порушила звичайний ритм життя позивача та те, що введення воєнного стану в країні спрямувало позивача стати волонтером та займатися наданням гуманітарної допомоги є поважними причинами пропуску ОСОБА_1 строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Визначити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 16.02.2010 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27 березня 2025 року позивач звернувся до Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області /місто Рівне майдан Незалежності, 7/, щоб дізнатися чи заведена спадкова справа щодо ОСОБА_3 .   Нотаріус ОСОБА_4 повідомила, що 17 лютого 2025 року була заведена спадкова справа щодо ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання Україна, Рівненська область, місто Рівне; дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; номер заведеної нотаріусом спадкової справи №70/2025, номер у Спадковому реєстрі № 73664625.  07 квітня 2025 року нотаріусом Гордійчук В.Т. була винесена постанова № 565/02-31 про відмову у видачі свідоцтва на спадщину за законом на майно, належне ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з пропущенням строків для прийняття спадщини.
Вказує, що сімейне життя її батьків і її з ними було особливим, непростим і проблематичним.
З моменту одруження відповідач з ненавистю ставиться до дружини свого сина ОСОБА_3 , матері позивача - ОСОБА_5 . Це прямо вплинуло на сімейне життя її батьків і позивача теж. 
Коли їй було 5 років батько почав пити. Коли він не пив, він був для неї найкращою людиною, все робив вдома, все купував, дарував дорогі речі їй і мамі. Однак коли починав пити він пропадав з їхнього з мамою життя на місяці. Згодом, його відсутність на пів року стала для них нормою. Бувало, що він рік не виходив на зв`язок, не спілкувався, не з`являвся зовсім. І таке було неодноразово. Не дивлячись на те, що батька фактично не було з ними, мати не розірвала шлюб до його смерті. І батько теж за ці багато років не захотів розірвати шлюб.        У 2014 року після вторгнення росії на територію України, ОСОБА_3 пішов добровольцем на військову службу і став морпіхом. Стосунки в той час покращились, вони часто спілкувались, обмінювались подарунками.
24 лютого 2022 року почалася війна, повномасштабне вторгнення росії в Україну і був введений воєнний стан. Її батько, ОСОБА_6 призвався знову до лав Збройних Сил України добровольцем, а вона повністю поринулась у волонтерство.
Ці роки вона більше живе в дорозі по всій Україні, ніж в Рівному. Батько, ОСОБА_6 пишався її вибором, тим, що вона робила, розповідав своїм друзям і тут в Рівне, і на фронті.
Ще він хотів зробити заповіт на свою єдину онуку, її доньку, про що неодноразово говорив і взяв для цього в неї відповідні документи. Думає, що цей факт абсолютно показує його волевиявлення і ставлення до неї.
Вона працює в громадській організації, яка займається гуманітарною допомогою населенню від їжі до величезних інфраструктурних проектів, такі як відновлення водопостачання і газовідведення, ремонти будинків і психосоціальні заходи для постраждалого населення. Ця діяльність займає найбільшу частину її життя. Вона систематично їздить з гуманітарною допомогою в Херсонську, Миколаївську, Донецьку і Харківську області. Реально це виглядало таким чином: тиждень вона знаходилась у відрядженні у прифронтовій зоні, на день-два поверталася в Рівне, обіймала дитину, вирішувала її питання, купувала необхідне і поверталась.     
Коли ОСОБА_3 помер, про його смерть вона не знала, як і не знали ні його друзі, ні сусіди. Прощання у дворі не було, адже з моргу його, за вказівкою відповідача, завезли на кладовище. Думає, саме цих дій від відповідача боявся її батько. На переконання позивача, відповідач це зробив для того щоб ніхто, ні друзі, ні сусіди, ні дружина, ні дочка не знали, що він помер.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що порушила звичайний ритм життя і тим, що позивач став волонтером та займався наданням гуманітарної допомоги в Херсонській, Миколаївській, Донецькій та Харківській областях позивач, у встановлений законодавством строк, не змогла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що вказані обставини є поважними причинами пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Солімчук І.М., який діє згідно ордеру серія ВК № 1178258 від 01.07.2025, заявлені позовні вимоги підтримали у межах доводів позовної заяви і просили суд позов задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала і просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. 
Свою правову позицію обґрунтовує тим, що доводи позивачки про те, що друзі ОСОБА_3 повідомили про його смерть, а вона просила їх не повідомляти про смерть сина є необгрунтованими та не мають відношення до предмета спору, оскільки зокрема не впливають на обов`язок позивачки як можливого спадкоємця у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, який ОСОБА_1 не виконала.
Твердження про те, що начебто через її недоброзичливе відношення та ненависть ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не змогли проживати з нею в одній квартирі не є фактичними та вказують лише на маніпулятивний характер позовної заяви для можливості визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 без реальних поважних на те причин.
До того ж вказані обставини абсолютно не пов`язані із позивачкою та її відносинами із батьком ОСОБА_3 , адже остання якщо називає себе хорошою дочкою повинна була цікавитись його станом здоров`я, потребами та життям загалом.
ОСОБА_1 не надано будь-якого доказу на підтвердження вказаних нею обставин, в тому числі і тих, що стосуються зловживання ОСОБА_3 спиртними напоями.
Жодних обставин чи перешкод для неможливості спілкування позивачки із батьком особисто, щоб дізнатись про батька за допомогою спілкування із його сусідами, друзями чи родичами для Позивачки не існувало.           Зазначення позивачкою про не розірвання за життя ОСОБА_3 шлюбу із ОСОБА_5 не вказують на жодні істотні обставини у даній категорії справ. Навпаки вказане доводить, що ОСОБА_5 як мати позивачки і як офіційна дружина ОСОБА_3 могла знати обставини щодо життя свого офіційного чоловіка, а тим більше щодо його смерті.
Позивачка доводить, що живе в дорозі по всій Україні, а не в Рівному, у зв`язку із волонтерством, оскільки працює у Громадській організації «Південна стратегія розвитку». Однак зазначені обставини позивачкою перебільшені, адже вона має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . До того ж вибуття у тимчасові відрядження не свідчить про зміну місця проживання позивачки, про відсутність нотаріусів у вказаних нею населених пунктах чи про неможливість одержання відомостей про смерть батька. Заяву на отримання витягу про смерть, у разі смерті особи, можна подати як за допомогою Єдиного порталу державних послуг Дія з будь-якого населеного пункту, так і за зверненням до органу ДРАЦС у будь-якому населеному пункті позивачка могла дізнатись про смерть батька.
У той же час, з дня смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і до дня звернення Позивачки до нотаріуса (27 березня 2025 року) пройшло 9 місяців. Тим не менше Позивачка не скористалась вчасно жодним можливим способом для того, щоб дізнатись інформацію про батька. Твердження Позивачки про те, що ОСОБА_3 хотів зробити заповіт на онучку та чогось боявся є голослівними та знову ж таки непідтвердженими. До того ж здоров`ям та побутовими питаннями сина займалась вона особисто, як і його похованням.    Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання військової агресії російської федерації проти України та введення воєнного стану в країні що спрямувало позивача стати волонтером та займатися наданням гуманітарної допомоги поважними причинами пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку.
Просила суд в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити у повному обсязі.
Відповідачем до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні. 
Представник відповідачки адвокат Хмара М.В., яка діє згідно ордеру серія ВК № 1176210 від 17.06.2025 р. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала і просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі за його необґрунтованістю та недоведеністю.
Ухвалою суду від 09.05.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відкрите спрощене позовне провадження, призначений судовий розгляд.
Ухвалою суду від 16.09.2025 за клопотанням позивачки витребувано у Рівненській державній нотаріальній конторі Рівненської області копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (спадкова справа № 70/2025 у спадковому реєстрі № 73664625).
25.09.2025 на виконання ухвали суду надійшла копія спадкової справи.
Ухвалою суду від 06.11.2025 замінене засідання у справі з розгляду по суті підготовчим засіданням та ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання з викликом сторін.
Ухвалою суду від 04.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи. 
Судом було задоволено клопотання позивачки про виклик та допит свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які були допитані в судовому засіданні 25.02.2026 та 18.03.2026.
За клопотанням сторони відповідача у судовому засіданні 18.03.2026 р. були допитані свідки : ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Ухвалою суду на місці 27.04.2026 р. задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи письмових доказів.
Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, показання свідків, дослідивши письмові матеріали по справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). 
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. 
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 
Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. 
У постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 Велика Палата ВС сформувала основні підходи щодо визначення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Велика Палата ВС завернула увагу, що головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне визначення додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту (які не є спадкоємцями за законом першої черги або іншої черги спадкоємців, які набували право на спадкування за законом) тощо.
Підставою для визначення судом додаткового строку для подання заяви є виключно наявність поважних причин, тобто таких, які безумовно унеможливлювали вчинення особою дій по прийняттю спадщини. Такі причини та обставини мають існувати об`єктивно, тобто незалежно від особистих уявлень спадкоємця чи сприйняття ним певних фактів. Встановлений законом шестимісячний строк є цілком розумним та достатнім для вчинення спадкоємцем юридично значимих дій щодо прийняття спадщини, а тому причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення дій щодо прийняття спадщини, мають існувати протягом усього цього строку, або принаймні його істотної частини з такими наслідками, щоб протягом решти строку спадкоємець об`єктивно не мав змоги реалізувати своє право на прийняття спадщини.
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна першорядно стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_2 .
29.08.1987 року ОСОБА_3 та ОСОБА_13 (після укладання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_14 ) уклали шлюб, шо підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу від 29 серпня 1987 року серія НОМЕР_4 , про що складений актовий запис № 1419 зареєстрований Будинком урочистих подій.
З оглянутого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , згідно актового запису №2257 від 26.08.1993р., зареєстрованого відділом ЗАГС м.Рівне.
Встановлено, що 27 березня 2025 року позивачка звернулася до Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області (місто Рівне майдан Незалежності, 7), щоб дізнатися чи заведена спадкова справа щодо ОСОБА_3 .    
Нотаріус ОСОБА_4 повідомила, що 17 лютого 2025 року була заведена спадкова справа щодо ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання Україна, Рівненська область, місто Рівне; дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; номер заведеної нотаріусом спадкової справи №70/2025, номер у Спадковому реєстрі № 73664625. 07 квітня 2025 року нотаріусом Гордійчук В.Т. була винесена постанова № 565/02-31 про відмову у видачі свідоцтва на спадщину за законом на майно, належне ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з пропущенням строків для прийняття спадщини.
З досліджених судом письмових доказів наданих позивачем встановлено, що ОСОБА_1 після повномасштабного вторгнення росії в Україну 24.02.2022 та введення воєнного стану почала займатись волонтерською діяльністю, а саме працює в громадській організації, яка займається наданням гуманітарної допомоги населенню - від їжі до величезних інфраструктурних проектів, такі як відновлення водопостачання і газовідведення, ремонти будинків і психосоціальні заходи для постраждалого населення, що підтверджується оглянутими судом довідкою ГО "Південна стратегія розвитку" №12-Д від 18.04. 2025 року та фотографіями.
У судовому засіданні позивачка стверджувала, що ставши волонтером та займаючись наданням гуманітарної допомоги в Херсонській, Миколаївській, Донецькій та Харківській областях , у встановлений законодавством строк не змогла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки систематично їздила у відрядження у прифронтові зони.
В судовому засіданні були оглянуті наступні письмові докази подані позивачкою: 
-лист Коменданту Херсонської області на отримання дозволу на доступ до постраждалих локацій та безперешкодне пересування персоналу та транспортних засобів ГО ПСР під час здійснення активностей гуманітарного характеру на території Херсонської області №49-24 від 20.06.2024 року; 
Наказ про відрядження №56-24 від 19.07.2024 року; Наказ про відрядження №59-24 від 12.08.2024 року; Наказ про відрядження № 66-24 від 05.09.2024 року;Наказ про відрядження № 69-24 від 18.09.2024 року; Наказ про відрядження № 73-24 від 03.10.2024 року; Наказ про відрядження № 77-24 від 17.10.2024 року; Наказ про відрядження №64-24 від 18.10.2024 року; Наказ про відрядження № 79-24 від 01.11.2024 року; Наказ про відрядження № 81-24 від 14.11.2024 року; Наказ про відрядження № 83-24 від 03.12.2024 року; Наказ про відрядження № 85-24 від 16.12.2024 року;Довідка про бронювання готелю від 10.07.2024 року; Довідка про бронювання готелю від 06.08.2024 року; Довідка про бронювання готелю від 03.09.2024 року; Наказ про видачу засобів індивідуального захисту №53-24 від 12.07.2024 року з додатком 3;
Окрім того, надані та досліджені судом докази: Наказ про відрядження № 3-25 від 15.01.2025 року; Наказ про відрядження № 7-25 від 06.02.2025 року; Наказ про відрядження №11-25 від 26.02.2025 року; Довідка про бронювання готелю від 21.06.2024 року; Договір безоплатного користування житлом від 01.04.2024 року суд приймає як докази тривалого та систематичного виконання позивачкою обов`язків в громадській організації, виконання яких було пов`язане з виїздом за межі Рівненської області та перебування в районах наближених до зон бойових дій,як до, так і після визначеного законодавцем строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
На думку суду, вказані документи підтверджують факт перебування позивачки в Херсонській та Миколаївській областях у період 2024 р., зокрема у період наданий законодавцем право на подачу заяви про прийняття спадщини, який становить 6 місяців, а саме з 24.06.2024 по 24.12.2024 року..
На виконання ухвали суду від 16.09.2025, Рівненською державною нотаріальною конторою Рівненської області надано суду належним чином завірену копію спадкової справи № 70/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .  З оглянутої судом спадкової справи № 70/2025 щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_2 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину прийняття спадщини від 17.02.2025 року № 159 до Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області, просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на: 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 . Вказала, що крім неї, інших спадкоємців , передбачених статтею 1261 (перша черга спадкування за законом), 1266 (спадкування за правом представлення) Цивільного кодексу України, у спадкодавця ОСОБА_3 немає.
Постановою державного нотаріуса Гордійчук В.П. від 09.04.2025 №583/02-31 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на все рухоме і нерухоме майно, яке зареєстроване на ім`я померлого ОСОБА_3 , у зв`язку із наявністю зареєстрованого на спадкодавця арешту нерухомого (невизначеного, все майно) майна.
Листом від 28.05.2025 № 899/02-14 нотаріус Гордійчук В.П. повідомила ОСОБА_2 про те, що в матеріалах спадкової справи № 70/2025 заведеної щодо спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_3 наявна заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , доньки спадкодавця, про призупинення видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку зі зверненням до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з долученням до вказаної заяви ухвали про відкриття провадження від 09 травня 2025 року Рівненського міського суду Рівненської області, справа №569/8294/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , суду показав, що в кінці 2024 від відповідачки йому стало відомо, що його товариш ОСОБА_15 помер. Матір ОСОБА_16 просила нікому про це не говорити, так як хотіла в спокої зустріти новий рік. Лише після нового року він сказав про це друзям. Від ОСОБА_15 знав, що років 20 тому він розлучився.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , суду показала, що вона у червні 2024, серпні 2024, жовтні 2024 працювала в офісі у Миколаївській області, де зустрічалася з позивачкою , яка працювала на той час у інших проектах як волонтер. Особисто вона з ОСОБА_17 додому телефонувала.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , який є співвласником та операційним директором громадської організації "Південна стратегія розвитку" , яка припинила діяльність у Рівному в лютому 2024 року. Також суду показав, що ОСОБА_18 включалася в робочу групу як волонтер у період часу з березня 2024 по червень 2024 у Миколаївській області. У липні - серпні 2024 у Нововоронцовській громаді. Показав, що волонтерам видавалися бронежилети, каски, коли перебували у зонах активних бойових дій,також вони вимикали телефони.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , матір позивачки суду показала , що на початку війни дочка стала волонтером. У період часу з травня 2024 по квітень 2025 року дочка волонтерила на півдні. Додому приїжджала, але це було рідко. Телефонувала 1 раз на тиждень. Також суду показала, що вона перебувала з ОСОБА_19 у шлюбі, проживали разом. У листопаді 2023 року він демобілізувався, потім вони посварилися і ОСОБА_15 пішов жити до мами. Дочка з батьком спілкувалися. З 1998 року між нею та чоловіком були такі відносини, що вони періодично проживали окремо після сварок. Останній період не було між ними спілкування. Востаннє спілкувалася з чоловіком у 2024 році. Знайомий чоловіка ОСОБА_20 сказав їй, що ОСОБА_15 помер. Від дочки їй відомо, що батько хотів залишити заповіт внучці.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що ОСОБА_6 його товариш з молодості. ОСОБА_21 служив в АТО, та у 2022 зідзвонившись з ним йому стало відомо, що останній пішов служити. Після того, як ОСОБА_16 комісували вони один раз зустрічалися, декілька разів зідзвонювалися. Влітку 2024 року телефонував ОСОБА_22 , але останній не відповів. Чоловік позивачки говорив йому, що ОСОБА_23 рідко спілкується з батьком. Пізніше від ОСОБА_23 дізнався,що ОСОБА_15 помер. ОСОБА_15 також говорив, що з дочкою спілкується рідко. Зі слів ОСОБА_15 знав, що він розлучений з дружиною, та що живе у мами. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , яка приходиться племінницею відповідачки, суду показала , що ОСОБА_15 проживав з матір`ю, яка піклувалась про нього в тому числі під час лікування. Про відносини ОСОБА_16 з дочкою їй нічого не відомо. Про смерть ОСОБА_15 їй повідомила тітка. На похоронах вона не була, так як її не було в місті. У лікарні ОСОБА_16 вона не провідувала. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , колишня невістка відповідачки, суду показала , що ніколи ОСОБА_23 не бачила коли приходила до свекрухи. Про смерть ОСОБА_16 їй повідомив син. На похоронах вона не була, так як була за кордоном. Чим займалася дочка ОСОБА_15 їй не відомо. Знала, що ОСОБА_15 хворів, вона з ним не зідзвонювалася. Піклувалася про ОСОБА_15 його мама.
Дослідивши надані сторонами письмові докази та враховуючи встановлені на їх підставі обставини і факти, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задовлення, оскільки як встановлено судом, позивачка з суб`єктивних причин, а саме виконуючи громадянський обов`язок займаючись волонтерством, перебувала за межами Рівненської області в період строку прийняття спадщини, відтак, не подала своєчасно заяву про прийняття спадщини, а тому наявні правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
При цьому суд прийшов до висновку, що позивачу необхідно надати два місяці для подачі заяви.
На підставі викладеного, ст.ст. 3, 1217, 1228, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 354, 355 ЦПК України,суд -  в и р і ш и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити. 
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 . 
Повне рішення виготовлене –12.05.2026. 

Суддя О.В.Панас