Справа № 552/1401/24 
Провадження № 2/752/2001/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
12 травня 2026 року Голосіївського районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Машкевич К.В., при секретарі - Касаткіної А.В., за участю позивача ОСОБА_1 , предстаника позивача ОСОБА_2 , предстаника відповідача - ОСОБА_3 , розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя, суд
В С Т А Н О В И В:
06 березня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сім`я розпалась.
Посилається в заяві на те, що 13 липня 2011 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї за актовим записом №1026, між ними був зареєстрований шлюб.
Від шлюбу мають дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які з нею проживають.
Зазначає, що з 2023 року вони проживають окремо, спільний побут не ведуть.
Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини.
На підставі викладеного просить задовольнити позов.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.03.2024 відкрито провадження в даній справі.
26 квітня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву, в якій просив встановити режим окремого проживання подружжя.
Посилається в зустрічному позові на те, що 13 липня 2011 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї за актовим записом №1026, між ними був зареєстрований шлюб.
Від шлюбу мають дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які з нею проживають.
У шлюбі з дружиною прожили майже 13 років. Вважає, що дружина проявила імпульсивність подавши позов про розірвання шлюбу.
Встановлення режиму окремого проживання між подружжям дозволить зберегти сім`ю, надасть дружині свободу дій та час для прийняття зваженого рішення.
Зважаючи на вік та життеві обставини в яких перебувають діти, розірвання стосунків між їх батьками може завдати психологічної шкоди.
Виходячи з цього, просить задовольнити зустрічний позов.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 зустрічну позовну заяву об`єднано в одне провадження з первісним позовом, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2024 року закрито підготовче провадження в справі.
Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 28 квітня 2025 року матеріали цивільної справи №552/1401/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя передано на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва за підсудністю.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 травня 2025 року вищевказана справа надійшла в провадження судді Машкевич К.В.
Ухвалою Голосіївського районного суду від 13 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя передати на розгляд за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області / вул. Героїв Небесної Сотні, 8, м. Бориспіль, Київська обл. ).
Постановою Київського апеляційного суду від 21 липня 2025 року ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 травня 2025 року скасовано - справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року вищезазначену справу прийнято до провадження судді Машкевич К.В. зі стадії розгляду справи по суті.
Ухвалою суду від 12 травня 2026 року клопотання представника відповідача про надання строку на примирення подружжя залишено без задоволення.
В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, проти зустрічного позову категорично заперечувала.
Зазначила, що вони тривалий час проживають окремо, відповідач має інші відносини і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. 
Представник позивача позов просила задовольнити, відмовити у задоволені зустрічного позову.
Представник відповідача в судовому засіданні проти первинного позову заперечив, зустрічний позов просив задовольнити, оскільки збереження сім`ї можливе.
Позивач та його представник проти задоволення зустрічного позову заперечували з підстав, викладених у первісному позові.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов про розірвання шлюбу обґрунтований та підлягає задоволенню, зустрічний позов про встановлення режиму окремого проживання подружжя не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 липня 2011 року, який зареєстровано Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї за актовим записом №1026.
Від шлюбу мають дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За визначенням ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд враховує, що справа перебуває у провадженні суду із березня 2024 року, тобто більше двох років, примирення між сторонами так і не відбулось. 
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).
У свою чергу, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст.119 СК України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно.
Надаючи оцінку аргументам учасників справи, суд зазначає, що збереження сім`ї безумовно є соціально важливим, однак не може здійснюватися всупереч волі сторін.
Встановлено, що сторони проживають окремо, позивач заявила про розірвання шлюбу і наполягає на цьому.
Зважаючи на принцип рівноправності чоловіка та жінки, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною.
Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.
Виходячи з обставин, встановлених судом, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категоричної позиції позивача з приводу розірвання шлюбу та її небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та розірвання шлюбу.
З цих підстав, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.3, 104,110,112-113,119 Сімейного кодексу України, ст.ст. ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 197, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 13 липня 2011 року 13 липня 2011 року, який зареєстровано Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї за актовим записом №1026, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - розірвати.
В задоволенні зустрічного позову - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише ступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.В. Машкевич