ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" травня 2026 р. справа № 300/739/26
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:
Адвокат Волощук Петро Степанович звернувся до суду через систему "Електронний суд" в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, просить:
визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №262740013388 від 20.08.2025 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 12.08.2025 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернулась через веб-портал до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання із заявою від 12.08.2025 про призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Вказана заява за принципом екстериторіальності передана та розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке прийняло рішення № 262740013388 від 20.08.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, в зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю на 01.01.1993. Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки пенсійному органу було подано всі необхідні документи для призначення вказаної пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, зокрема: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, серії НОМЕР_1 , довідку № 3348 від 10.12.2024 про зареєстроване місце проживання. Також, на думку позивача, відповідач протиправно не взяв до уваги посвідчення потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії серії НОМЕР_1 , оскільки вказане посвідчення є основним документом який підтверджує право позивача на пільги, в тому числі на пільгове пенсійне забезпечення. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
04.03.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 26.02.2026 № 0900-0903-7/10091 на позовну заяву, в якому представник відповідач заперечив щодо задоволення позову. Так, представник відповідача зазначив, що період проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 складає 2 роки 11 місяців 28 днів, при необхідних не менше 4-х років. В період з 08.08.1988 по 09.08.1990 ОСОБА_1 проживала за межами України - в Литовській Радянській Соціалістичній Республіці, де ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину. Такі факти не спростовано представником позивача в позовній заяві. При цьому, наявність посвідчення “Потерпілого від Чорнобильської АЕС” не є достатньою підставою для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796-XII. Щодо довідки № 3348 від 10.12.2024 про зареєстроване місце проживання, така довідка не підтверджує фактичне проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю. За вказаних обставин, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 22-29).
Ухвалою від 16.04.2026 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області дійшло висновку, що ОСОБА_1 в період з 08.08.1988 по 09.08.1990 проживала за межами України - в Литовській Радянській Соціалістичній Республіці.
20.04.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, до якого долучено копії: свідоцтва про народження від 22.01.1991 серії НОМЕР_2 ; трудової книжки серії НОМЕР_3 від 08.08.1988; формулярів НОМЕР_4 , LT-UA 5 Відділу закордонних виплат Вільнюського відділу Управління фонду державного соціального страхування Литовської Республіки.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12.08.2025 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII, та доданими до заяви документами: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, серії  НОМЕР_1 ; довідка № 3348 від 10.12.2024 про зареєстроване місце проживання (а.с.13-16). 
Вказана заява за принципом екстериторіальності передана та розглянута Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке прийняло рішення № 262740013388 від 20.08.2025 про відмову в призначенні пенсії. Рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII, прийнято у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю на 01.01.1993. Враховано страховий стаж 27 років 4 місяці 26 днів. Встановлено, що період проживання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 складає 2 роки 11 місяців 28 днів, при необхідних не менше 4-х років (а.с. 10).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).
Згідно з частиною третьою статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі – Закон № 1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1058-ІV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон №796).
Статтею 9 Закону №796 містить визначення осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї.
Так, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;
4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені статтею 55 Закону №796.
Так, відповідно до частини другої статті 55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу:
потерпілі від Чорнобильської катастрофи:
особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки* та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
*Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.
Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що умовою для виникнення в особи права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII є факт проживання та (або) праці такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4-х років до 01.01.1993.
Як встановлено судом вище, рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 262740013388 від 20.08.2025 відмовлено  ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ. Вказане рішення відповідача мотивовано тим, що період проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 складає 2 роки 11 місяців 28 днів, при необхідних не менше 4-х років.
Щодо періоду постійного проживання (постійної роботи) ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю, то суд вказує на таке.
Виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням, або у зв`язку із роботою в такій місцевості. Зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи. 
Такий висновок Верховний Суд сформував у постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 556/1172/17 та від 17 червня 2020 року у справі № 572/456/17.
З огляду на положення частини другої статті 55 Закону № 796, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є факт постійного проживання чи постійної роботи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року.
При цьому, особам, які додатково до зазначеної умови постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року, ще встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку – 2 роки.
Особам, які постійно не працювали/постійно не проживали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, але постійно проживали/постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, з розрахунку - 1 рік за 3 роки проживання/роботи.
Виходячи із змісту правовідносин, які регулюються Законом № 796, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26 квітня 1986 року.
Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років станом на 01 січня 1993 року, то його необхідно обраховувати з 26 квітня 1986 року по 01 січня 1993 року.
Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони гарантованого добровільного відселення, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на Чорнобильській АЕС.
Положення Закону № 796 за дотримання умов, визначених у ньому, дозволяють зменшувати пенсійний вік особи, але не більше ніж на 5 років.
Таким чином, виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням, або у зв`язку із роботою в такій місцевості. При цьому, з огляду на зміст статті 55 вказаного Закону, зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 року у справі №565/1829/17, від 26.09.2018 року у справі №205/4589/16-а та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.
Відповідно до підпункту 7 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
потерпілим від Чорнобильської катастрофи:
для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;
для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування;
для осіб, які евакуйовані із зони відчуження у 1986 році, додаються документи, видані Житомирською або Київською облдержадміністраціями;
посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”).
В спірному випадку, згідно довідки № 3348 від 10.12.2024 з Реєстру територіальної громади про місце реєстрації особи станом на 10.12.2024 та витягу з Реєстру територіальної громади за № 2025/012720240 від 02.09.2025, ОСОБА_1 була зареєстрована у м. Вараш, Вараський район, Рівненська області в періоди: з 10.07.1987 по 16.07.2018 (а.с. 15-16).
Попередня назва міста Вараш – місто Кузнецовськ, що підтверджується постановою Верховної Ради України від 19.05.2016 № 1377-VIII “Про перейменування окремих населених пунктів та районів”.
Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України УРСР № 106 від 23.07.1991, місто Кузнецовськ Рівненської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.
З огляду на те, що період проживання та праці ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення необхідно обраховувати з 26 квітня 1986 року по 01 січня 1993 року, то з огляду на відомості з Реєстру територіальної громади позивач в період з 26.04.1986 по 31.07.1986 не проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю (почала проживати лише з 10.07.1987), в спірному випадку відсутні підстави для встановлення початкової величини зниження пенсійного віку – 2 роки. 
Таких висновків дійшов Верховний Суд за аналогічних обставин щодо порядку обрахунку початкової величини зменшення пенсійного віку та періодів проживання/роботи особам, які постійно проживали/працювали у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01.01.1993, в постанові від 19.09.2024 за результатом розгляду справи № 460/23707/22.
Згідно рішення № 262740013388 від 20.08.2025 про відмову в призначенні пенсії, відповідач зазначив, що період проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 складає 2 роки 11 місяців 28 днів, оскільки в період з 08.08.1988 по 09.08.1990 ОСОБА_1 проживала за межами України - в Литовській Радянській Соціалістичній Республіці, де ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину. 
На виконання ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.04.2026 про витребування доказів, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, до якого долучено копії: свідоцтва про народження від 22.01.1991 серії НОМЕР_2 ; трудової книжки серії НОМЕР_3 від 08.08.1988; формулярів НОМЕР_5 Відділу закордонних виплат Вільнюського відділу Управління фонду державного соціального страхування Литовської Республіки.
Так, в трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 08.08.1988 міститься записи про те, що позивач з 08.08.1988 прийнята на роботу в збірний цех № 2 на підприємство, яке знаходилося на території Литовської Республіки, а з 09.08.1990 звільнена у зв`язку із закінченням строку договору.
Відповідно до формулярів LT-UA 4, LT-UA 5 Відділу закордонних виплат Вільнюського відділу Управління фонду державного соціального страхування Литовської Республіки, трудовий стаж ОСОБА_1 на території Литовської Республіки становить 2 роки 2 дні, а саме період з 08.08.1988 по 09.08.1990.
В позовній заяві відсутні будь-які доводи щодо спростування вищевказаних тверджень відповідача про період проживання ОСОБА_1 з 08.08.1988 по 09.08.1990 за межами України.
Щодо доводів представника позивача про те, що в позивача є посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) серії НОМЕР_1 , яке підтверджує факт, що станом на 01.01.1993 позивач в зоні посиленого радіоекологічного контролю проживала не менше чотирьох років, то суд звертає увагу на таке.
Верховний Суд в постанові від 11.11.2024 в справі № 460/19947/23 зазначив, що враховуючи наведені висновки та встановлений абзацом 2 підпункту 7 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 перелік документів, що подається особою для призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку, наявність посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи не є безумовною і єдиною підставою для призначення пенсії на підставі положень абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII. Вагомим у цьому випадку є встановлений факт фізичного перебування особи на території радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням або роботою на цій території. Висновок про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, який ґрунтується на наявності у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) та відомостях, зазначених у довідці № 598/01, є передчасним, оскільки судами попередніх інстанцій не в повній мірі перевірили та дослідили всі обставини і докази, що мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин.
Таким чином, наявність у позивача посвідчення особи, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю (4 категорія) не є безумовною підставою, яка автоматично підтверджує право позивача на зменшення його пенсійного віку та призначення пенсії за пунктом 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII, позаяк положенням цієї норми чітко встановлені підстави за яких пенсійний вік зменшується, а пенсія призначається зі зменшенням пенсійного віку - а зокрема “якщо особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років”.
Такий висновок суду відповідає висновку Верховного Суду, сформованому в постанові від 18.03.2025 за результатом розгляду справи № 460/27065/23.
Що стосується відомостей з Реєстру територіальної громади, про те, що ОСОБА_1 була зареєстрована у м. Вараш, Вараський район, Рівненська області в періоди: з 10.07.1987 по 16.07.2018, то суд звертає увагу на таке.
Виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням, або у зв`язку із роботою в такій місцевості.
Водночас, факт реєстрації не підтверджує фактичне проживання (роботу) особи у зоні посиленого радіоекологічного контролю, а тому довідка № 3348 від 10.12.2024 з Реєстру територіальної громади про місце реєстрації особи станом на 10.12.2024 та витяг з Реєстру територіальної громади за № 2025/012720240 від 02.09.2025 не можуть бути взяті до уваги судом, як доказ постійного проживання позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю.
Оскільки виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом саме фізичного перебування проживання (роботи) особи у зоні посиленого радіоекологічного контролю, однак матеріалами справи не підтверджено факт постійного проживання (роботи) позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років, що свідчить про правомірність прийняття відповідачем рішення № 262740013388 від 20.08.2025 про відмову позивачу в призначенні пенсії.
Такі висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 21.01.2026 у справі № 460/6133/24.
Таким чином, відповідач дійшов правомірного висновку про відсутність в позивача права на зниження пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.