Єдиний унікальний номер 205/14701/25
Номер провадження2/205/1407/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчана Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» (далі – Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі – Первісний кредитор № 1, ТОВ «Споживчий центр») та ОСОБА_1 (далі – Відповідач) було укладено Кредитний договір (оферту) № 16.10.2019-010001421, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором станом на 31.07.2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 5 340 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 3 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами – 840 грн. 00 коп., штраф – 1 500 грн. 00 коп.
Також позивач зазначив, що 26.12.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» було укладено Договір факторингу № 261223-10, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором (офертою) № 16.10.2019-010001421 від 16.10.2019 року перейшло до позивача.
Крім того, 23.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі – Первісний кредитор № 2, ТОВ «Укр Кредит Фінанс») та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 0804-4574, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 4 000 грн. 00 коп. строком на 21 день та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним.
У зв`язку з порушенням відповідачем умов зазначеного договору станом на 31.07.2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 24 665 грн. 60 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 3 760 грн. 00 коп., заборгованість за процентами – 20 905 грн. 60 коп.
Позивач також зазначив, що 07.08.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Новий колектор» було укладено Договір факторингу № УКФ-070824-1, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за Договором про відкриття кредитної лінії № 0804-4574 від 23.09.2021 року.
Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 0804-4574 від 23.09.2021 року у розмірі 24 665 грн. 60 коп., заборгованість за Кредитним договором (офертою) № 16.10.2019-010001421 від 16.10.2019 року у розмірі 5 340 грн. 00 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача разом з позовною заявою подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 03.10.2025 року вирішено витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 30, код ЄДРПОУ 14360570) інформацію: 1) чи емітувалася (видавалася) банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ); 2) інформацію про рух коштів по банківському рахунку №  НОМЕР_1 за 23.09.2021 року; 3) прізвище, ім`я та по батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на картку № НОМЕР_1 , на яку 23.09.2021 року були перераховані грошові кошти у сумі 4 000 грн. 00 коп.
Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення та поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій останній підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надсилав.
Суд звертає увагу, що відповідно до принципу змагальності сторін, закріпленого статтями 12, 13 ЦПК України, кожна сторона самостійно визначає обсяг своїх процесуальних прав та обов`язків, наводить докази на підтвердження власної правової позиції та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням процесуальних дій. Позивач, розпорядившись належними йому процесуальними правами на власний розсуд, вважав за можливе розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, а належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив та відзив на позов не подав, тоді як позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд відповідно до положень ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на таке.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 16.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферту) № 16.10.2019-010001421 шляхом підписання Заявки, яка є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до умов вказаного договору позичальнику було надано кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. строком на 14 календарних днів з дати отримання кредитних коштів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 840 грн. 00 коп.
Відповідно до п. 5.4 Кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор має право нараховувати штраф, розмір якого щоденно збільшується на 2 %, починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом.
Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується наявними у матеріалах справи документами, поданими позивачем на підтвердження виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором.
Також судом встановлено, що 26.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» було укладено Договір факторингу № 261223-10, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» права вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором (офертою) № 16.10.2019-010001421 від 16.10.2019 року.
Позивач зазначає, що внаслідок порушення відповідачем умов вказаного кредитного договору станом на 31.07.2025 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість у загальному розмірі 5 340 грн. 00 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 3 000 грн. 00 коп., заборгованості за процентами – 840 грн. 00 коп. та штрафу – 1 500 грн. 00 коп.
Крім того, судом встановлено, що 23.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 0804-4574, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 4 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит протягом 21 дня з моменту його отримання та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором.
Відповідно до п. 2.6 Договору про відкриття кредитної лінії № 0804-4574 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з дня видачі кредиту та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту. Стандартна процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка – 2,00 %, пільгова процентна ставка – 0,01 %.
На виконання ухвали суду від 03.10.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» надало інформацію, відповідно до якої платіжна картка № НОМЕР_1 емітована на ім`я ОСОБА_1 . Із наданої банком виписки вбачається, що 23.09.2021 року на вказаний рахунок було зараховано грошові кошти у сумі 4 000 грн. 00 коп.
Судом також встановлено, що 07.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» було укладено Договір факторингу № УКФ-070824-1, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» права вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Договором про відкриття кредитної лінії № 0804-4574 від 23.09.2021 року.
Позивач зазначає, що внаслідок порушення відповідачем умов вказаного договору станом на 31.07.2025 року за ОСОБА_1 утворилася заборгованість у загальному розмірі 24 665 грн. 60 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 760 грн. 00 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 20 905 грн. 60 коп.
Таким чином, за твердженням позивача, загальний розмір заборгованості відповідача за вищевказаними кредитними договорами становить 30 005 грн. 60 коп.
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконав, а позивач вважає свої права порушеними, між сторонами виник спір, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом ст.ст. 205, 207, 639 ЦК України правочин може вчинятися у письмовій, у тому числі електронній формі, а договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит може укладатися у вигляді електронного документа з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну комерцію».
Частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом направлення однією стороною пропозиції (оферти) та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Згідно із ч. 1 ст. 12 вказаного Закону моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19 та від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, договір, укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора, є таким, що укладений у письмовій формі та породжує для його сторін відповідні цивільні права та обов`язки.
Судом встановлено, що 16.10.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферту) № 16.10.2019-010001421, відповідно до якого відповідачу надано кредитні кошти у сумі 3 000 грн. 00 коп. строком на 14 календарних днів зі сплатою процентів у розмірі 840 грн. 00 коп.
Також судом встановлено, що 23.09.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №0804-4574, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 4 000 грн. 00 коп.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів за договором №0804-4574 підтверджується не лише документами, наданими позивачем, а й інформацією АТ КБ «ПриватБанк», наданою на виконання ухвали суду від 03.10.2025 року.
Так, із відповіді банку вбачається, що платіжна картка № НОМЕР_1 емітована на ім`я ОСОБА_1 , а 23.09.2021 року на вказаний рахунок було зараховано грошові кошти у сумі 4 000 грн. 00 коп.
Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між відповідачем та первісними кредиторами вищевказаних кредитних договорів, а також факт отримання відповідачем кредитних коштів.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги.
За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу таких прав.
Судом встановлено, що право вимоги за Кредитним договором №16.10.2019-010001421 перейшло до ТОВ «Новий колектор» на підставі Договору факторингу №261223-10 від 26.12.2023 року, а право вимоги за Договором про відкриття кредитної лінії №0804-4574 перейшло до позивача на підставі Договору факторингу №УКФ-070824-1 від 07.08.2024 року.
Матеріали справи містять належні та допустимі докази переходу права вимоги до позивача, а тому суд доходить висновку, що саме ТОВ «Новий колектор» є належним кредитором у спірних правовідносинах.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений договором строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України невиконання або неналежне виконання зобов`язання є його порушенням.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти у повному обсязі не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, заявлена позивачем до стягнення.
Доказів погашення заборгованості, оспорення укладених договорів, визнання їх недійсними чи припиненими, а також доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідачем суду не надано.
Верховний Суд України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 зазначив, що неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає право виконати його первісному кредитору.
Оскільки доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань ані первісним кредиторам, ані позивачу матеріали справи не містять, суд доходить висновку про наявність підстав для захисту порушеного права позивача.
Суд також враховує, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, не подав відзиву на позов, не надав жодних доказів на спростування заявлених вимог та не скористався наданими процесуальними правами, а тому відповідно до вимог ст.ст. 12, 81, 280 ЦПК України справа підлягає вирішенню на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту за Кредитним договором (офертою) № 16.10.2019-010001421.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (статті 15, 16 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Судом встановлено, що 16.10.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферту) № 16.10.2019-010001421, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 3 000 грн. 00 коп. строком на 14 календарних днів.
Матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення вказаного договору та отримання відповідачем кредитних коштів. Доказів повернення кредиту або належного виконання зобов`язань за договором відповідачем суду не надано.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих кредитних коштів, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 000 грн. 00 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення процентів за Кредитним договором (офертою) № 16.10.2019-010001421
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що умовами Кредитного договору (оферти) № 16.10.2019-010001421 сторони погодили сплату процентів за користування кредитом у фіксованому розмірі 840 грн. 00 коп. за весь строк кредитування.
Укладений між сторонами договір містить усі істотні умови кредитування, зокрема щодо суми кредиту, строку його повернення та розміру плати за користування кредитними коштами. Доказів недійсності договору або окремих його умов матеріали справи не містять.
Оскільки відповідач отримав кредитні кошти та не виконав зобов`язання щодо сплати передбачених договором процентів, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у розмірі 840 грн. 00 коп.
Щодо стягнення штрафу за Кредитним договором (офертою) № 16.10.2019-010001421
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання.
Судом встановлено, що пунктом 5.4 Кредитного договору передбачено право кредитора нараховувати штраф у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх грошових зобов`язань.
Матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем умов договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів.
Позивачем заявлено до стягнення штраф у розмірі 1 500 грн. 00 коп.
З огляду на встановлений факт порушення відповідачем договірних зобов`язань та враховуючи, що заявлений до стягнення розмір штрафу відповідає умовам договору і не перевищує встановлених законом обмежень, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача у цій частині та наявність підстав для стягнення штрафу у розмірі 1 500 грн. 00 коп.
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту за Договором про відкриття кредитної лінії № 0804-4574 від 23.09.2021 року.
Як вказувалось судом вище, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (статті 15, 16 ЦК України).
За правилами частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором — це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір.
Судом встановлено, що 23.09.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 0804-4574, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А953.
Матеріали справи також містять Паспорт споживчого кредиту від 23.09.2021 року, з яким відповідач ознайомився до укладення договору та який містить інформацію щодо основних умов кредитування, розміру процентної ставки, строку кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту.
Отже, суд доходить висновку, що відповідач був належним чином ознайомлений з істотними умовами кредитування та добровільно погодився на їх застосування.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» від 09.04.2026 року та випискою по рахунку № НОМЕР_3 , з яких вбачається, що зазначена банківська картка емітована на ім`я ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 на вказаний рахунок було зараховано кредитні кошти у сумі 4 000 грн. 00 коп.
Таким чином, позивачем доведено як факт укладення кредитного договору, так і факт отримання відповідачем кредитних коштів.
У подальшому на підставі Договору факторингу № УКФ-070824-1 від 07.08.2024 року право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «Новий колектор».
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3 760 грн. 00 коп.
Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.
За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту за Договором про відкриття кредитної лінії № 0804-4574 від 23.09.2021 року у розмірі 3 760 грн. 00 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення процентів за Договором про відкриття кредитної лінії № 0804-4574 від 23.09.2021 року.
Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом за Договором про відкриття кредитної лінії № 0804-4574 від 23.09.2021 року, суд виходить із такого.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000 грн. Відповідно до пунктів 2.4, 2.4.2 договору заявлений строк користування кредитом становив 21 календарний день, а останнім днем заявленого строку визначено 13.10.2021 року.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості проценти за користування кредитом нараховувались за ставкою 2 % на день у період з 23.09.2021 року по 08.10.2021 року та за ставкою 3 % на день починаючи з 09.10.2021 року. Станом на дату закінчення заявленого строку користування кредитом – 13.10.2021 року – сума нарахованих процентів становила 1 008 грн.
Разом із тим із наданого розрахунку вбачається, що після закінчення погодженого сторонами строку користування кредитом позивач продовжив нарахування процентів за ставкою 3 % на день протягом тривалого часу, внаслідок чого станом на 07.08.2024 року сума процентів склала 20 905 грн 60 коп.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та у постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту. Після спливу такого строку інтереси кредитора захищаються положеннями частини другої статті 625 ЦК України, а не шляхом подальшого нарахування договірних процентів.
Суд враховує, що проценти за користування кредитом є платою за правомірне користування позичальником грошовими коштами кредитодавця протягом погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу такого строку правові підстави для подальшого нарахування договірних процентів відсутні.
Суд також враховує, що позивач не заявляв вимог про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та не наділений повноваженнями самостійно змінювати підстави чи предмет позову. Тому підстав для здійснення будь-яких нарахувань за правилами статті 625 ЦК України у межах даної справи суд не вбачає.
Судом встановлено, що станом на 13.10.2021 року, тобто на дату закінчення погодженого сторонами строку користування кредитом, розмір нарахованих процентів складав 1 008 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.
За таких обставин суд доходить висновку, що позивачем безпідставно заявлена вимога про стягнення процентів, нарахованих після закінчення погодженого сторонами строку користування кредитом, а тому вимоги про стягнення процентів у розмірі 20 905 грн 60 коп. задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення процентів лише у межах строку користування кредитом, визначеного договором, а саме у розмірі 1008 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп., що підтверджується матеріалами справи.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом задоволено позовні вимоги на суму 10 108 грн 00 коп. із заявлених 30 005 грн 60 коп., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 816 грн 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 202, 205, 207, 512, 514, 526, 527, 530, 549, 610, 1048, 1054, 1078, 1081, 1082 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, – задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» (місце знаходження: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601,код ЄДРПОУ 43170298) заборгованість за Кредитним договором (офертою) № 16.10.2019-010001421 від 16.10.2019 року, станом на 31.07.2025 року, у загальному розмірі 5 340 грн. 00 коп., де заборгованість за тілом кредиту – 3000 грн. 00 коп., заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом – 840 грн. 00 коп., а також, штраф у розмірі 1 500 грн. 00 коп. 
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 13, офіс 601, код ЄДРПОУ 43170298) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 0804-4574 від 23.09.2021 року у загальному розмірі 4 768 грн. 00 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту – 3 760 грн. 00 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом – 1 008 грн. 00 коп. 
4. У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення процентів за Договором про відкриття кредитної лінії № 0804-4574 від 23.09.2021 року – відмовити.
5. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 13, офіс 601, код ЄДРПОУ 43170298) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 816 (вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп. 

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.