ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 р. 	Справа № 520/17490/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, по справі № 520/17490/2020
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року по справі №520/17490/2020, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, код ЄДРПОУ 14099344) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії- задоволено.
Скасовано рішення відділу з питань перерахунків пенсій № 20 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 30.09.2020 №61 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на інший вид пенсії, а саме: з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію державного службовця відповідно до Закону України “Про державну службу” №889-VIII від 10.12 2015.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи в органах податкової служби з України з 01.08.1996 по 07.09.2015.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 28.09.2020 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ у розмірі 90% заробітної плати згідно заяви від 28.09.2020 з урахуванням усіх складових заробітної плати, які відображені в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовці від 28.09.2020 №205/К/20-40-13-02-09 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 28.09.2020 №206/К/20-40-13-02-09, які видані Головним управлінням ДПС у Харківській області.
15.05.2025 ОСОБА_1 подала до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 520/17490/2020.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 задоволено заяву позивача про встановлення судового контролю.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року у справі № 520/17490/2020, протягом 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Попереджено керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що відповідно до ч. 10 ст.382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
01.07.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, на виконання рішення суду по справі 520/17490/2020 подано звіт.
У звіті пенсійний орган зазначив, що на виконання рішення суду ним з 28.09.2020 зараховано до стажу державної служби періоди роботи в органах податкової служби з України з 01.08.1996 по 07.09.2015 та призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 90% заробітної плати з урахуванням усіх складових заробітної плати, які відображені в довідках від 28.09.2020 №205/К/20-40-13-02-09 та №206/К/20-40-13-02-09, які видані ГУ ДПС у Харківській області. За період з 28.09.2020 по 31.07.2021 нараховано різницю в пенсії в розмірі 42 918.11 та внесено до Реєстру судових рішень. Також, відповідач зазначив, що орієнтована дата виплати позивачу заборгованості по справі № 520/17490/2020 буде здійснена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 затверджено звіт ГУ ПФУ в Харківській області по справі № 520/17490/2020.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2025 року апеляційну скаргу задоволено частково. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 по справі № 520/17490/2020 скасовано. Справу № 520/17490/2020 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 520/17490/2020 - задоволено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до Харківського окружного адміністративного суду новий звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року у справі № 520/17490/2020, протягом 60 днів з дня отримання копії цієї ухвали, враховуючи висновки Другого апеляційного адміністративного суду в постанові від 17.11.2025 року та зауваження позивачки - ОСОБА_1 .
Попереджено керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що відповідно до ч. 10 ст.382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
13.02.2026 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, на виконання рішення суду по справі 520/17490/2020 подано звіт.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 затверджено звіт ГУ ПФУ в Харківській області по справі № 520/17490/2020.
Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 року у справі №520/17490/2020, розглянути звіт ГУ ПФУ в Харківській та відмовити у його затвердженні, встановити новий термін на подання звіту про повне виконання судового рішення, а також просила накласти на керівника ГУ ПФУ в Харківській відповідно до ч. 3 ст. 382-3 КАС України штраф.
В обґрунтування вимог скарги, позивач зазначає, що поданий відповідачем звіт (№2000-0902-8/25320 від 09.02.2026р) та надані документи свідчать про не виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 у справі №520/17490/2020. Звіт ГУ ПФУ у Харківській області від 09.02.2026 р затвердженим (прийнятим) бути не може через відсутність достатніх доводів у звіті відповідача щодо можливості невиконання рішення суду від 25.02.2021 у справі №520/17490/2020.
Відповідач не подав відзив на апеляційну скаргу позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, зокрема, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга).
Колегія суддів, вивчивши обставини справи, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Розглянувши та затвердивши поданий Головним управлінням Пенсійного фонду в Харківській області звіт про виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 09.02.2026 для виконання рішення суду по зазначеній справі в повному обсязі, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за вих. №2000-0501- 5/23073 зроблено запит до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на виплату різниці в пенсії за відповідний період в розмірі 42356 гривень 6 копійок. Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем було вжито всі можливі заходи, для виконання судового рішення, судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав заявника.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно ч. 3 ст. 14 КАС України, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.
Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.
Відповідно до частин другої та четвертої вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Аналіз наведеного вище вказує, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Вимоги до змісту та форми такого звіту визначені у нормах ч. 2 та 3 ст. 382-2 КАС України.
Згідно ч. 1 - 4 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
У відповідності до ч. 11 ст. 382-3 КАС України, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Тобто, виходячи з положень статті 382-3 КАС України судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду, або ж розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення. 
Крім того, якщо судом прийнято звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, то судом одночасно встановлюється новий строк для подання звіту.
Як встановлено матеріалами справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 по справі № 520/17490/2020, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах податкової служби з України з 01.08.1996 по 07.09.2015 та зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 28.09.2020 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 90% заробітної плати згідно заяви від 28.09.2020 з урахуванням усіх складових заробітної плати, які відображені в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовці від 28.09.2020 № 205/К/20-40-13-02-09 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 28.09.2020 №206/К/20-40-13-02-09, які видані ГУ ДПС у Харківській області.
На виконання судового рішення, пенсійним органом зараховано до стажу державної служби періоди роботи в органах податкової служби з України з 01.08.1996 по 07.09.2015 та призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у розмірі 90% заробітної плати з урахуванням усіх складових заробітної плати, які відображені в довідках від 28.09.2020 №205/К/20-40-13-02-09 та № 206/К/20-40-13-02-09, які видані ГУ ДПС у Харківській області.
За період з 28.09.2020 по 31.07.2021 нараховано різницю в пенсії в розмірі 42 918, 11 грн, що вбачається з листа ГУ ПФУ в Харківській області від 04.08.2023 (а.с. 75-76).
За твердженнями відповідача, сума нарахованого боргу на виконання рішення суду буде виплачена відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025р. № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень».
Відповідач у звіті зазначає, що ОСОБА_1 у жовтні 2025 р. нараховано 187,35 грн., у листопаді 2025 р. — 187,35 грн. та у грудні 2025 р. — 187,35 грн. через банківську установу АТ КБ “Приватбанк”.
Крім того, відповідачем зазначено, що станом на лютий поточного року діє тимчасовий розпис доходів і видатків головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на 2026 рік, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 31.12.2025 № 222.
Тимчасовим розписом доходів і видатків головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на 2026 рік, затвердженим наказом Пенсійного фонду України 31 грудня 2025 року, видатки за рахунок коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування: на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), перерахованих на виконання рішень суду, передбачені у сумі 18643,5 тис грн; на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень - у сумі 22410,0 тис грн; за рахунок коштів Державного бюджету України: на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), перерахованих на виконання рішень суду, передбачені у сумі 43981,1 тис грн; на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень - у сумі 24048,9 тис грн.
Також відповідач зазначив, що залишок невиплачених коштів у розмірі 42356,06 грн., нарахованих на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 по справі №520/17490/2020, виплачуватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
ГУ ПФУ в Харківській області зазначає, що 09.02.2026 для виконання рішення суду по зазначеній справі в повному обсязі, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за вих. №2000-0501- 5/23073 зроблено запит до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на виплату різниці в пенсії за відповідний період в розмірі 42356 гривень 6 копійок.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що ГУ ПФУ в Харківській області не заперечується, що ним не виплачено позивачу нараховану суму пенсії на виконання судового рішення у цій справі.
На переконання відповідача, з яким погодився і суд першої інстанції, невиконання судового рішення у відповідній частині обумовлюється незалежними від суб`єкта владних повноважень причинами, а саме відсутністю фінансування за відповідною графою бюджетного фінансування.
Колегія суддів зазначає, що згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі №373/436/17, від 15.05.2020 у справі №812/1813/18, від 21.05.2020 у справі №310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі №821/1491/17, невиконання боржником (пенсійним органом) судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу (пенсіонеру) за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Верховний суд у висновках постанови від 31.08.2023 по справі 560/16807/21 вказав, що оскільки відповідач (ГУ ПФУ у Хмельницькій обл.) є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він повинен враховувати приписи статті 116 Бюджетного кодексу України, які забороняють взяття бюджетних зобов`язань за відсутності відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків за відсутності бюджетних призначень, та Порядку, яким узгоджено механізм забезпечення виконання взятих на себе державою зобов`язань з приписами бюджетного законодавства.
Разом з тим, згідно з частиною одинадцятою статті 382-3 КАС України, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Тобто, з наведеної норми випливає, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту.
З матеріалів справи встановлено та не заперечується відповідачем, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року по справі №520/17490/2020 не виконано в повному обсязі, оскільки виплата заборгованості не проведена.
Проте, суд першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового та передчасного висновку про затвердження звіту, з підстав вжиття ГУ ПФУ в Харківській області всіх можливих заходів для виконання вищезазначеного рішення, при цьому не встановивши ГУ ПФУ в Харківській області нового строку для подання звіту про повне виконання рішення суду, зокрема, в частині повної виплати нарахованої заборгованості.
З огляду на те, що поза увагою суду першої інстанції лишилася виплата нарахованої заборгованості, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та необхідність скасування спірної ухвали з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Колегія суддів зазначає, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Отже, вирішивши у такий спосіб поданий відповідачем звіт, суд першої інстанції не забезпечив належного судового контролю за виконанням судового рішення.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, не дотримався норм процесуального права в частині забезпечення належного розгляду заяви в порядку ст.382 КАС України.
Щодо вимог апеляційної скарги про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від у справі №520/17490/2020, колегія суддів зазначає наступне.
Верховний Суд в ухвалі від 31 січня 2024 року в адміністративній справі №560/1080/19 виклав наступну правову позицію щодо застосування на керівника органу пенсійного фонду штрафу за невиконання рішення суду за відсутності фінансування: "накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, можливе або у разі ненадання звіту на виконання ухвали суду, або ненадання доказів, які свідчать про невжиття заходів, спрямованих на виконання рішення суду з моменту останнього встановлення строку надання звіту суб`єкта владних повноважень".
З наданих до звіту про виконання рішення суду доказів встановлено, що керівник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вживав заходи на виділення коштів для виконання ухваленого на користь заявника судового рішення. Проте, фактична невиплата позивачу нарахованих сум, пов`язана з встановленою Пенсійним фондом України черговістю виконання судових рішень в межах бюджетних асигнувань.
Таким чином, покладені судом зобов`язання на відповідача можуть бути виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому законом, та в межах повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.
Колегія суддів враховує, що посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду. Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи суд не вбачає наявності таких підстав.
Зазначені висновки узгоджуються в висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 23.04.2020 у справі №560/523/19.
Отже, у разі вжиття суб`єктом владних повноважень відповідних заходів для виконання рішення суду, яке стосується виплат, штраф на керівника суб`єкта владних повноважень не накладається.
В свою чергу, як вбачається з поданого до суду звіту від 13.02.2026, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішення частково виконано.
У зв`язку із наведеним, на переконання колегії суддів, підстави для застосування до позивача наслідків, встановлених ч.2 ст.382 КАС України в частині накладення на керівника ГУ ПФУ в Харківській області штрафу за невиконання рішення суду, відсутні.
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що позивач ознайомилась зі змістом звіту лише 21.02.2026, в той час коли оскаржувана ухвала була прийнята судом першої інстанції 16.02.2026, то колегія суддів зазначає на таке.
Так, з матеріалів справи встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано звіт до суду першої інстанції 13.02.2026 року, до вказаного звіту відповідачем додано список згрупованих відправлень від 13.02.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було направлено «рекомендованим листом» звіт (а.с. 181-189, 190).
Колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції не надано позивачеві права подати власні судження щодо звіту, оскільки спірна ухвала постановлена 16.02.2025 (понеділок), тобто на наступний робочий день після подання ГУ ПФУ в Харківській області відповідного звіту від 13.02.2025 (п`ятниця).
Щодо вимог апеляційної скарги про встановлення судового контролю про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року по справі №520/17490/2020, колегія суддів наголошує, що такі вимоги не підлягають задоволенню, у відповідності до ст.382 КАС України, відповідно до положень якої, саме суд першої інстанції, який ухвалює судове рішення, наділений повноваженнями щодо ухвалення рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновку суду першої інстанції про затвердження звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року по справі №520/17490/2020, а також постановлена ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 по справі № 520/17490/2020 - скасувати.
Справу № 520/17490/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Т.С. Перцова