Справа № 452/680/26 
Провадження № 2-а/452/24/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2026 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
секретаря Кафтан О.Ю.,
розглянувши у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №2 (м. Турка) Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, Головного управління національної поліції у Львівській області, - про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в: 
Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6684617 від 18.02.2026 року, винесену поліцейським Відділення поліції №2 (м. Турка) Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Старостою Іриною Богданівною про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 340грн. штрафу.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 8 лютого 2026 року керуючи транспортним засобом NISSAN LEAF у с. Бісковичі по вулиці Ярослава Мудрого, 36 Самбірського району не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4.б. ПДР - Порушення вимог знаків пріоритету»; зазначає, що вказане правопорушення він не вчиняв і жодних вимог правил дорожнього руху не порушував. Вважає, що винесена поліцейським постанова є незаконною та необґрунтованою з огляду на відсутність складу правопорушення, зокрема, наявність ознак умислу чи необережності; у відповідача відсутні докази, щоб підтверджували обґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що він дійсно порушив Правила дорожнього руху, зокрема положення, 8.4.г. ПДР України; а тому відсутні будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення (покази свідків, відеозапис чи фотозйомка); просить скасувати таку постанову та закрити провадження у справі, а також стягнути із відповідачів сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду.
Відповідачами у строк встановлений судом не надано відзив на позов, що згідно положень ч. 4 ст. 159 КАС України може кваліфікуватися судом як визнання позову.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Судом установлено, що поліцейським Відділення поліції №2 (м. Турка) Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Старостою Іриною Богданівною було винесено постанову серії ЕНА №6684617 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. За змістом зазначеної постанови ОСОБА_1 18 лютого 2026 року о 10.42год в с. Бісковичі по вул. Ярослава Мудрого, 36 Самбірського району Львівської області, керуючи транспортним засобом NISSAN LEAF, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4.б. ПДР - Порушення вимог знаків пріоритету».
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Вимогою ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Таким чином в даному випадку підставою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є невиконання вимог дорожнього знаку.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Обставини оскарження позивачем постанови у справі про адміністративні правопорушення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності своїх дій, в цій частині залишено без будь-якого на то реагування та, крім поданих позивачем матеріалів, суду не надано інших доказів на доведення законності складеної постанови, доведеності факту наявності в діях позивача складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Разом з тим під час судового розгляду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, інші докази до вказаної постанови не додані. Оцінюючи викладені обставини, суд переконаний, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відтак вимоги позивача суд знаходить такими що підлягають задоволенню.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії поліцейського під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст. ст. 245, 280 КУпАП, а відтак є незаконними. Оскаржувана постанова поліцейським відповідача прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.
Керуючись ст. 6, 9, 10, 195, 242-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА №6684617 від 18 лютого 2026 року, винесену поліцейським інспектором Відділення поліції №2 (м. Турка) Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Старостою Іриною Богданівною відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України.
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя