ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року	Львів	Справа № 260/7592/25 пров. № А/857/51659/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року (головуючий суддя: Дору Ю.Ю., місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 30.09.2025, звернувся з позовом до суду, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із урахуванням усіх надбавок, доплат та премій ОСОБА_1 , станом на 18.06.2025 рік для здійснення перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення із урахуванням усіх надбавок, доплат, премій ОСОБА_1 станом на 18.06.2025 відповідно до вимог ст. 43 і 63 Законом № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», із врахуванням положень Постанови КМУ № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у розмірі 3028 грн) встановленого законом на 1 січня 2025 року на відповідний тарифний коефіцієнт та із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), а саме надбавка за вислугу років (у розмірі 50%), надбавки за особливості проходження служби (у розмірі 50%); премії (у розмірі 290%), роботу із таємними документами, які були встановлені на 18 червня 2025 року за відповідною штатною (аналогічною) посадою (начальник Мукачівського РУ ГУМНС України) для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії із 01 липня 2025 року.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що опираючись на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 у справі № 320/29450/24 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, яке набрало законної сили позивач, через електронну поштову скриньку, заявою від 14.09.2025 звернувся до Головного управління ДСНС України у Закарпатській області для виготовлення оновленої довідки «Про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 18.06.2025» із подальшим її направленням до ГУ ПФУ у Закарпатській області для перерахунку пенсії із 01 липня 2025 року.
ГУ ДСНС України у Закарпатській області, 22.09.2025 на електронну пошту позивача надіслало відповідь за № 52 04-6001/52 38 у якій зазначило, що рішень щодо проведення перерахунку пенсій пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України не приймалося і відповідно немає правових підстав для оформлення ОСОБА_1 оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 19.06.2025, що враховується для перерахунку пенсії з 01.07.2025, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на рік зазначений на відповідний тарифний коефіцієнт. При цьому у відповіді не зазначили та не відобразили відомості, щодо встановлених відсоткових значень за штатною (аналогічною) посадою позивача.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із урахуванням усіх надбавок, доплат та премій ОСОБА_1 станом на 18.06.2025 рік для здійснення перерахунку пенсії.
Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення із урахуванням усіх надбавок, доплат, премій ОСОБА_1 станом на 18.06.2025 року відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Законом № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», із врахуванням положень Постанови КМУ № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у розмірі 3028 грн) встановленого законом на 1 січня 2025 року на відповідний тарифний коефіцієнт та із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), а саме надбавка за вислугу років (у розмірі 50%), надбавки за особливості проходження служби (у розмірі 50%); премії (у розмірі 290%), роботу із таємними документами, які були встановлені на 18 червня 2025 року за відповідною штатною (аналогічною) посадою яку займав ОСОБА_1 станом на час звільнення, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії із 01 липня 2025 року.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що на сьогодні законодавством не передбачено перерахунку або оновлення грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму станом на 01.07.2025 або на інші дати 2025 року.
Відповідні нормативно-правові акти, що визначають розмір посадових окладів та надбавок (зокрема постанову КМУ № 704 від 30.08.2017), не зазнали змін у 2025 році.
Кабінет Міністрів України не приймав рішень щодо перерахунку пенсій осіб рядового і начальницького складу ДСНС у 2025 році, а отже, підстави для формування нових довідок відсутні. Положення про зміну прожиткового мінімуму саме по собі не створює правових наслідків для автоматичного перерахунку.
Сам факт зміни прожиткового мінімуму без змін нормативних актів, які визначають структуру і розмір грошового забезпечення, не є підставою для видачі оновленої довідки.
Відповідач вказує, що зростання з 01.01.2025 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», не дає позивачу право на перерахунок пенсії та на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області та отримує пенсію, призначену згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).
Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу нової довідки про розмір грошового забезпечення станом 18.06.2025, виходячи з розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025 року для перерахунку пенсії з 01 липня 2025 року.
Листом від 29.09.2025 відповідач повідомив позивачу про відсутність правових підстав для складення довідки про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025 (а.с. 18).
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відмовляючи у наданні позивачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 18 червня 2025 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, положень постанови № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови № 704, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01 липня 2025 року (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Спірні правовідносини виникли у сфері реалізації права на пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та регулюються положеннями Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також підзаконними нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання вказаних законів. 
Відповідно до приписів статті 2 Закону України № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, проходження якої пов`язане із виконанням завдань щодо забезпечення оборони України, захисту її суверенітету та територіальної цілісності, а відтак держава зобов`язана забезпечити належний рівень соціального та пенсійного забезпечення осіб, які проходили таку службу. 
Згідно зі статтею 9 Закону України № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатній рівень матеріального та грошового забезпечення, яке включає як основні, так і додаткові види грошового забезпечення, що мають постійний характер. Законодавцем також прямо визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до вимог закону, а його розмір залежить від посади, військового звання, умов та інтенсивності служби, кваліфікації та інших визначених законом критеріїв. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до статті 43 Закону України № 2262-ХІІ пенсія особам, які мають право на пенсійне забезпечення за цим Законом, обчислюється виходячи із сукупного розміру грошового забезпечення, до складу якого входять посадовий оклад, оклад за військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, а також усі щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії, установлені законодавством.
При цьому положеннями статті 63 Закону України № 2262-ХІІ передбачено обов`язковість перерахунку раніше призначених пенсій у разі підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Законодавець пов`язує виникнення права на такий перерахунок саме із фактом зміни розміру грошового забезпечення або запровадження нових його складових на підставі відповідних рішень Кабінету Міністрів України. 
Крім того, за змістом статті 51 Закону України № 2262-ХІІ у випадку, якщо перерахунок пенсії не був проведений з вини органу Пенсійного фонду України або державного органу, уповноваженого на видачу довідок про розмір грошового забезпечення, такий перерахунок підлягає здійсненню з дати виникнення права на нього без обмеження будь-яким строком. 
Механізм реалізації зазначених положень Закону визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, яким передбачено, що підставою для проведення перерахунку пенсії є надходження до органів Пенсійного фонду України належним чином оформленої довідки про розмір грошового забезпечення, виданої уповноваженим державним органом. 
Отже, системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що право особи на перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, є похідним від зміни складових грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, а обов`язок щодо забезпечення реалізації такого права покладається як на орган, уповноважений на формування та видачу довідки про розмір грошового забезпечення, так і на орган Пенсійного фонду України, який безпосередньо здійснює перерахунок пенсії.
Таким чином, у разі наявності належним чином оформленої довідки про розмір грошового забезпечення, що містить оновлені складові такого забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства, орган Пенсійного фонду України не наділений дискреційними повноваженнями щодо вирішення питання про доцільність чи можливість проведення перерахунку пенсії, а зобов`язаний здійснити такий перерахунок у порядку та строки, визначені законом.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нову систему грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, зокрема тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів відповідних категорій осіб. 
Відповідно до пункту 2 Постанови № 704 до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, а також щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема надбавки, доплати, підвищення та премії. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у первинній редакції пункту 4 Постанови № 704 було визначено, що розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями обчислюються шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Аналогічні положення містилися й у примітках до додатків 1, 12, 13 та 14 до вказаної постанови
Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 до пункту 4 Постанови № 704 було внесено зміни, відповідно до яких при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями підлягав застосуванню прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом саме на 01 січня 2018 року. Таким чином, починаючи з 01 березня 2018 року, розрахунковою величиною для визначення складових грошового забезпечення фактично було закріплено прожитковий мінімум станом на 01 січня 2018 року. 
Водночас Закон України № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначає прожитковий мінімум базовим державним соціальним стандартом, на основі якого встановлюються державні соціальні гарантії та стандарти. При цьому прожитковий мінімум щорічно затверджується Верховною Радою України у законі про Державний бюджет України на відповідний рік. 
Згідно з частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються Державний бюджет України та порядок встановлення державних стандартів. Отже, саме закон про Державний бюджет України на відповідний рік є нормативно-правовим актом, який визначає актуальний розмір прожиткового мінімуму як базового державного соціального стандарту. 
Суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, відповідно до якої Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями щодо визначення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби. Водночас реалізація таких повноважень повинна здійснюватися у межах та спосіб, визначених Конституцією та законами України. 
Колегія суддів зазначає, що саме по собі визначення у пункті 4 Постанови №704 прожиткового мінімуму як розрахункової величини для визначення розміру посадових окладів не суперечить делегованим Кабінету Міністрів України повноваженням. Однак Уряд не наділений повноваженнями встановлювати розрахункову величину, яка не відповідає акту вищої юридичної сили, зокрема законам України про Державний бюджет України на відповідний рік. 
При цьому пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було прямо передбачено, що у 2019 році для визначення грошового забезпечення працівників державних органів застосовується прожитковий мінімум, встановлений на 01 січня 2018 року. Отже, до 01 січня 2020 року положення пункту 4 Постанови № 704 в частині застосування прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2018 року не суперечили акту вищої юридичної сили. 
Разом із тим, Закони України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік» вже не містили положень щодо застосування прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01 січня 2018 року, як розрахункової величини для визначення грошового забезпечення. 
Отже, починаючи з 01 січня 2020 року, положення пункту 4 Постанови №704 у частині застосування для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2018 року, увійшли у суперечність із законами України про Державний бюджет України на відповідні роки, які мають вищу юридичну силу.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з 01 січня 2020 року для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням підлягав застосуванню прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений законом на 1 січня відповідного календарного року, а відтак у позивача виникло право на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та проведення відповідного перерахунку пенсії згідно з вимогами Закону України № 2262-ХІІ.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 20 травня 2023 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 було викладено у новій редакції та визначено, що розміри посадових окладів і окладів за військовими (спеціальними) званнями обчислюються виходячи із фіксованої розрахункової величини у розмірі 1762 гривні шляхом її множення на відповідний тарифний коефіцієнт. 
Разом із тим постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 320/29450/24 апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року — без змін, яким визнано неправомірними дії Кабінету Міністрів України при прийнятті постанови № 481 та визнано нечинним пункт 2 цієї постанови в частині внесення змін до пункту 4 Постанови № 704. 
Отже, з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/29450/24 підлягає застосуванню редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 481. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року у розмірі 3028 гривень. Таким чином, починаючи з 18 червня 2025 року, розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями повинні визначатися шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2025 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704.
Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ перерахунок пенсії, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України або державних органів, уповноважених на видачу довідок про розмір грошового забезпечення, підлягає здійсненню з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у рішенні від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що після набрання законної сили рішенням у справі № 320/29450/24 у позивача виникло право на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 18 червня 2025 року із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік». Відповідно, така довідка є необхідною для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01 липня 2025 року, тобто з першого числа місяця, наступного за місяцем виникнення обставин, що тягнуть зміну розміру пенсії.
Водночас відповідач, відмовляючи у підготовці та наданні до органу Пенсійного фонду України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України № 2262-ХІІ та положень Постанови № 704, діяв не на підставі та не у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, чим порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення. 
Судовим розглядом також встановлено, що право позивача на перерахунок пенсії виникло саме 18 червня 2025 року, а тому у довідці про розмір грошового забезпечення підлягали обов`язковому зазначенню усі складові грошового забезпечення, які фактично виплачувалися за відповідною посадою станом на зазначену дату, у тому числі надбавка за особливості проходження служби та премія. 
Як убачається з листа Головного управління ДСНС України у Закарпатській області від 29 вересня 2025 року № 5204-6128/52, розмір надбавки за особливості проходження служби за аналогічною посадою станом на 18 червня 2025 року становив 50 відсотків, а розмір премії — 290 відсотків. 
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 18 червня 2025 року із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень, а також із обов`язковим урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, надбавок та премії, установлених за відповідною посадою на дату виникнення права на перерахунок пенсії. 
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що задля ефективного відновлення порушеного права позивача необхідно визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із урахуванням усіх надбавок, доплат та премій ОСОБА_1 станом на 18.06.2025 рік для здійснення перерахунку пенсії та зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення із урахуванням усіх надбавок, доплат, премій ОСОБА_1 станом на 18.06.2025 відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Законом № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», із врахуванням положень Постанови КМУ № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у розмірі 3028 грн) встановленого законом на 1 січня 2025 року на відповідний тарифний коефіцієнт та із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), а саме надбавка за вислугу років (у розмірі 50%), надбавки за особливості проходження служби (у розмірі 50%); премії (у розмірі 290%), роботу із таємними документами, які були встановлені на 18 червня 2025 року за відповідною штатною (аналогічною) посадою яку займав ОСОБА_1 станом на час звільнення, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії із 01 липня 2025 року.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Закарпатській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у справі № 260/7592/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська