ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/2777/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2025 в адміністративній справі №280/2777/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач), в якому просить:
-визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.01.2025 о/р №083950020557 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
-зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу період його навчання з 01.09.1998 по 14.06.2001 та з 24.11.2001 по 18.04.2002 у Металургійному технікумі Запорізької державної інженерної академії на денному відділенні за спеціальністю «Виробництво сталі у конверторах і мартенівських печах», у зв`язку із чим повторно розглянути заяву позивача від 17.01.2025 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах;
-зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу період простою у 2022 році (112 календарних днів), у зв`язку із чим повторно розглянути заяву позивача від 17.01.2025 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.01.2025 №083950020557 про відмову позивачу в переведенні на інший вид пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати позивачу до пільгового стажу період його навчання з 01.09.1998 по 14.06.2001 та з 24.11.2001 по 18.04.2002 у Металургійному технікумі Запорізької державної інженерної академії на денному відділенні за спеціальністю «Виробництво сталі у конверторах і мартенівських печах» та один місяць простою на ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» у 2022 році, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву позивача від 17.01.2025 щодо переведення на пенсію за віком на пільгових умовах.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності.
17.01.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про переведення на пенсію за віком пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Однак, рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 24.01.2025 №083950020557, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у переведенні на інший вид пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки провівши аналіз наданих документів, встановлено, що страховий стаж позивача з урахуванням кратності і додатковими роками (за Списком №1) становить складає 21 рік. Згідно з дипломом від 30.06.2002 та довідки №08-14/89 від 30.12.2024 позивач з 01.09.1998 по 27.06.2002 навчався у Запорізькій державній інженерній академії за спеціальністю «Виробництво сталі у конвекторах і мартенівських печах». Запорізька державна інженерна академія відноситься до вищих навчальних закладів І рівня акредитації, а отже для зарахування періоду навчання до спеціального стажу відсутні законні підстави.
Листом від 26.02.2025 №3050-2467/Л-02/8-0800/25 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомлено позивача, що до пільгового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1998 по 14.06.2001 та з 24.11.2001 по 18.04.2002, оскільки навчальний заклад не належить до закладів професійно-технічної освіти, типи яких визначено ст. 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту». Решту періодів трудової діяльності позивача зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №1, за виключенням відпрацьованих на загальних умовах у 2002 році 24 календарних днів та періоду простою у 2022 році (112 календарних днів), що зазначено в пільговій довідці від 10.01.2025 №30 та підтверджено актом перевірки пільгової довідки від 11.02.2025. Зазначено, що до страхового стажу позивача для обчислення пенсії зараховані всі періоди роботи відповідно до наданих документів про стажу з 01.09.1998 по 31.12.2003 та на підставі індивідуальних відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 01.01.2004 по 09.10.2023. Страховий стаж складає 46 років 2 місяці 1 день, в тому числі кожен повний рік роботи за списком №1 (21 рік) додатково зараховано до страхового стажу.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За приписами частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» №103/98 ВР, до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
Так, позивачу видана архівна довідка Відокремленого структурного підрозділу «Запорізький металургійний фаховий коледж Запорізького національного університету» від 30.12.2024 №08-14/892 про те, що він навчався у Металургійному технікумі Запорізької державної інженерної академії на денному відділенні за спеціальністю «Виробництво сталі у конверторах і мартенівських печах» з 01.09.1998 (наказ про зарахування студентів від 05.08.1998 №162) по 27.06.2002 (наказ про закінчення технікуму).
Зі змісту диплома, який виданий 30 червня 2002 року на ім`я позивача зазначено, що він у 2002 році закінчив Металургійний технікум Запорізькій державній інженерній академії за спеціальністю «Виробництво сталі у конверторах і мартенівських печах» і здобув кваліфікацію техніка-металурга.
Отже, з огляду на період навчання позивача 01.09.1998 по 27.06.2002 та відповідно до записів трудової книжки позивача 19.04.2002 останній працевлаштований у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» за набутою професією.
Таким чином, період навчання позивача у Металургійному технікумі Запорізької державної інженерної академії з 01.09.1998 по 14.06.2001 та з 24.11.2001 по 18.04.2002 підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини першої статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2025 в адміністративній справі №280/2777/25 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2025 в адміністративній справі №280/2777/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Чабаненко