ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/4531/24 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 р. у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Інформаційні судові системи»» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В :
Рух справи.
24.01.2024 Державне підприємство "Інформаційні судові системи" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.01.2024 № 8630414.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що протиправними є спірні рішення про застосування до позивача штрафних санкцій за прострочення сплати узгоджених грошового зобов`язань, оскільки застосування штрафу можливо лише за наявності вини в несвоєчасній сплаті узгодженого грошового зобов`язання з ПДВ. 
Позивач зазначив, що надає послуги з інформаційно-технічного забезпечення держаним органам в системі правосуддя, судам, які не є платниками ПДВ. Відповідно до Додатку № 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2022 року, податкові накладні за липень 2022 року виписані на неплатника ПДВ, адже у рядку покупець (індивідуальний податковий номер або умовний ІПН) зазначено « 100000000000». Тобто, для сплати ПДВ до державного бюджету, підприємство зобов`язано було перерахувати власні кошти з банківського рахунку на електронний рахунок в Системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА ПДВ), адже в останнього був відсутній податковий кредит у відповідній сумі на рахунку СЕА ПДВ для повної сплати податку за декларацією за липень 2022 року. Тобто, у даному випадку, у підприємства на електронному рахунку СЕА ПДВ були відсутні грошові кошти у відповідній сумі для сплати податкових зобов`язань з ПДВ за липень 2022 року, у зв`язку з чим підприємство перерахувало 30.08.2022 з власного банківського рахунку грошові кошти в сумі 1700000,00 грн на електронний рахунок підприємства в СЕА ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 374 від 30.08.2023, тобто, в межах строку встановленого ст. 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Окрім цього, позивач зауважує, що для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання, необхідно встановити, що у строк, передбачений п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. Натомість, у даному випадку, підприємством у визначені законодавством строки було ініційовано переказ грошових коштів на оплату узгоджених грошових зобов`язань з сплати ПДВ за липень 2022 року, що свідчать про те, що було вчинено всі можливі дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. У зв`язку з цим, дії підприємства, як платника податку не містять ознак бездіяльності. Підприємство вжило всіх можливих дій для своєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання, то в силу закону відсутні підстави для застосування наслідків визначених ст. 124 ПК України.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 р. позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.01.2024 № 8630414.
Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не було доведено правомірність податкового повідомлення-рішення.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб, визначений законодавтсвом і відповідальність платника передбачена ст. 124 ПК України. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2024 було відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції, та після її надходження, ухвалою суду від 25.11.2025 призначено до слухання у порядку письмового провадження.
З поважних причин слухання справи продовжувалось.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи. 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатами проведення камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету, ГУ ДПС у м. Києві складено акт від 14.12.2023 № 83098/Ж5/26-15-04-14-03 відносно Державного підприємства «Інформаційні судові системи», яким встановлено порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість передбачених п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України, з урахуванням п. п. 69.1 п. 69 підр. 10 розд. XX ПК України.
У висновках акта перевірки зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення підприємством граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість. Відповідальність платника передбачена ст. 124 ПК України.
Не погоджуючись із висновками, що викладені у акті перевірки, підприємство листом від 02.01.2024 вих. № 20/4/05-00-24 направило на адресу ГУ ДПС у м. Києві заперечення на акт перевірки. Однак, листом від 11.01.2024 № 445/1/26-15-04-14-08, ГУ ДПС у м. Києві повідомило, що залишило без розгляду заперечення на акт перевірки, на підставі того, що підприємство порушило десятиденний термін встановлений ПК України для подання заперечень.
16.01.2024 на адресу підприємства від ГУ ДПС у м. Києві надійшло податкове повідомлення-рішення від 05.01.2024 № 8630414, відповідно до якого, до ДП «Інформаційні судові системи» застосовано штраф у розмірі 79561,23 грн.
Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
При цьому, податковий борг, відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Разом з тим, згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Водночас, відповідно до пп. 19-1.1.51 п. 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, у тому числі, здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати частини чистого прибутку (доходу) до бюджету державними та комунальними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких є державна та/або комунальна власність.
Згідно п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:
54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;
54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
57.3. У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Пунктом 56.1 ст. 56 ПК України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 вказаної статті).
Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (56.15 вказаної статті).
Згідно п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Згідно з приписами п. 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до ПК України, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 ПК України.
Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 ст. 42 ПК України, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
За змістом п. 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до ПК України, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Згідно з п. п. 86.7.1 п. 86.7 ст. 86 ПК України акт перевірки заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному п. 86.7 ст. 86 ПК України порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.
Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному ст. 42 ПК України.
Відповідно до пп. 86.7.4. п. 86.7 ст. 86 ПК України під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень: встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини); досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності; досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України; визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених ПК України.
При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.
Отже, зі системного аналізу вказаних норм слід зробити висновок, що відповідач при розгляді матеріалів перевірки досліджує всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу, і за результатами такого розгляду матеріалів, комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Матеріалами справи підтверджено, що за результатами проведення камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету, ГУ ДПС у м. Києві складено акт від 14.12.2023 № 83098/Ж5/26-15-04-14-03 відносно Державного підприємства «Інформаційні судові системи», яким встановлено порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість передбачених п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 з урахуванням п.п. 69.1 п. 69 підр. 10 розд. XX ПК України.
19.12.2023 підприємство отримало лист з актом перевірки (поштовий ідентифікатор 0600069758549).
У зв`язку з тим, що підприємство отримало акт перевірки 19.12.2023, останнім днем для подання даних заперечень є саме 02.01.2024.
Так, не погоджуючись із висновками, що викладені у акті перевірки, підприємство листом від 02.01.2024 вих. № 20/4/05-00-24, направило на адресу ГУ ДПС у м. Києві заперечення на акт перевірки.
Проте, відповідач листом від 11.01.2024 № 445/1/26-15-04-14-08 залишило без розгляду заперечення на акт перевірки, на підставі того, що підприємство порушило десятиденний термін, встановлений ПК України для подання заперечень і 16.01.2024 на адресу підприємства від ТУ ДПС у м. Києві надійшло податкове повідомлення-рішення від 05.01.2024 № 8630414, відповідно до якого, ДП «Інформаційні судові системи» застосовано штраф у розмірі - 79561,23 грн.
Але, відповідно до відомостей з офіційного інтернет ресурсу Укрпошти, підприємство отримало лист з актом перевірки (поштовий ідентифікатор 0600069758549) 19.12.2023, про що не заперечує сам відповідач у листі від 11.01.2024 № 445/1/26-15-04-14-08.
Тобто, враховуючи такі обставини, останнім днем для подання позивачем заперечень був день - 02.01.2024 і саме в цей день 02.01.2024 позивач направив заперечення (поштовий ідентифікатор 0104232365234).
Таким чином, позивач направив заперечення з дотриманням строків визначених п. 86.7 ст. 86 ПК України, що підтверджено належними доказами, а саме повідомленням про вручення поштового відправлення, фіскальним чеком, накладною, описом вкладення та роздруківкою з інтернет ресурсу Укрпошти, але відповідачем протиправно було залишення без розгляду заперечення позивача на висновки акту. 
Вказане апелянтом не спростовано, через що подані позивачем відповідачу заперечення були безпідставно залишені без розгляду, а спірне податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом без врахування та оцінки своєчасно наданим позивачем заперечень на акт перевірки та долученими до них документам, що є суттєвим процедурним порушенням прав платника податків та є підставою для скасування податкового повідомлення-ріщення.
Такий висновок суду першої інстанції є правильним, оскільки грунутується на нормі закону і підтверджений належними, достатніми та допустимими доказами, з огляду на що доводи апелянта є такими, що не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Щодо всіх інших доводів апелянта колегія суддів наголосушє, що враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Таким чином, всі інших доводи апелянта є такими, що приймається колегією суддів до уваги.
Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 р. - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 р. у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Інформаційні судові системи»» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Колегія суддів: О.В. Карпушова 
О.В. Епель
В.В. Файдюк