Справа № 455/339/26
Провадження № 2/455/389/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

30 квітня 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Івасенко С.М.,
секретаря судового засідання Бобельської Н.М.,
за участю:
позивачки – ОСОБА_1 
представника позивачки - адвоката Цапа В.О.
представника Органу опіки та піклування Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області – начальника служби у справах дітей Стрілківської сільської ради Досяка О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Стрілкіської сільської ради Самбірського району Льввіської області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – позивачка) звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі – батько, відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Стрілкіської сільської ради Самбірського району Львівської області (далі – Орган опіки та піклування), ОСОБА_3 ( далі - чоловік позивачки) про позбавлення батьківських прав. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що колишній чоловік та батько дитини з дитиною не спілкується з 2014 року, вже майже 11 років не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, відсутній в житті дитини. 
24 лютого 2026 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку загального позовного провадження.
20 березня 2026 року відповідач подав заяву про розгляд справи без нього. Позов визнав, просив задовольнити та позбавити його батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 .

24 березня 2026 року суд протокольною ухвалою відмовив у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки у такій категорії справ необхідне детальне вивчення сімейної ситуації сторін, їх поведінки, з`ясування думки дитини, встановлення прихованих чи надуманих причин такого визнання, закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 22 квітня 2026 року. Явку представника Органу опіки та піклування визнав обов`язковою.
У встановлені судом дату та час розгляду справи по суті з`явилися позивачка, її представник та представник Органу опіки та піклування. 
Відповідач отримав судову повістку про виклик до суду на 22.04.2026 року 28.03.2026 року. Причин неявки не повідомив.
Чоловік позивачки отримав судову повістку про виклик до суду на 22.04.2026 року 24.03.2026 року. Ще 20.03.2026 року подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги просив задовольнити.
В судовому засіданні 22.04.2026 року суд допитав свідків та дослідив письмові докази. Оголосив перерву до 11:00 30 квітня 2026 року, щоб ще раз викликати до суду відповідача та надати можливість висловити свої міркування та контраргументи щодо вимоги позивачки про позбавлення батьківських прав, пояснити свою життєву ситуацію, яка привела до втрати сімейних зв`язків із сином, участь інших учасників справи не визнавав обов`язковою. Відповідач 30.04.2026 року в судове засідання не з`явився, повістку отримав 30.04.2026 року. Під час судового засідання 30.04.2026 року суд за допомогою засобів телефонного зв`язку зконтактувався з відповідачем. Відповідач повідомив, що ознайомлений з позовними вимогами, просив задовольнити, бажання та допомоги в налагодженні зв`язків з дитиною не має та не потребує.
Позивачка, представники позивачки та Органу опіки та піклування позов підтримали, просили його задовольнити. 
Заслухавши пояснення позивачки, її представника та представника Органу опіки та піклування, дослідивши показання свідків та письмові докази, здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15 жовтня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьками якої зазначені позивачка та відповідач (а.с. 33).
Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області по справі №455/109/16-ц від 14 червня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та позивачкою, який був зареєстрований 14.06.2014 року у Виконавчому комітеті Тур`ївської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №6. Рішення суду набрало законної сили 29 червня 2014 року. Ініціатором розірвання шлюбу був відповідач ( а.с. 29).
Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_6 з 16.10.2014 року є АДРЕСА_1 ( а.с. 35).
Позивачка проживає та має зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 . Проживає разом із дітьми – ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , чоловіком ОСОБА_9 та батьками – ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що підтверджується копіями витягу з реєстру територіальної громади від 17.10.2025 року №2025/015273311, від 20.02.2026 року № 2026/002742559, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 23.09.2020 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 13.02.2021 року та довідкою Виконавчого комітету Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області від 07.10.2025 року №748 ( а.с. 16,19,31, 32,36).
Умови проживання позивачки є задовільними, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 06.10.2025 року, складеного комісією із членів територіальної громади ( а.с. 15).
Згідно довідки № 122 від 20.10.2025 року ОСОБА_12 є здоровим ( а.с.17).
Позивачка до кримінальної відповідальності не притягувалась, незнятих чи непогашених судимостей не має, в розшуку не перебуває, що підтверджується витягом з ІАС «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» від 20.10.2025 року №ФОВА-004868048 ( а.с. 20).
Позивачка та її син ОСОБА_13 має гарні характеристики ( а.с. 37,38). В характеристиці ОСОБА_4 зазначено, що біологічний батько, ОСОБА_2 , із дитиною не спілкується, із сім`єю не проживає, у вихованні дитини участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся.
За місцем проживання ОСОБА_4 14.04.2026 року та 20.04.2026 року практичним психологом ОСОБА_14 проведено психологічне обстеження дитини ( а.с.93-96 ). Дитина не має сформованого емоційного зв`язку з батьком, має формальне уявлення про нього. При згадуванні батька дитина демонструє байдужість. Емоційний зв`язок з батьком відсутній. Відсутність участі батька у вихованні не викликає виражених негативних емоційних реакцій. Ознак тиску з боку дорослих або навіювання позиції не виявлено. Зазначено, що з огляду на вікові особливості дитини та її емоційний стан, участь у судовому засіданні може викликати додаткове психоемоційне напруження та є небажаним.

Свідок ОСОБА_15 , яка є матір`ю позивачки, під присягою повідомила, що відповідач сина бачив ще в роддомі. Побачив - і пішов. Не знає чому так повівся. Ні вона, ні позивачка не чинили перешкод у виконанні ним своїх батьківських обов`язків. ОСОБА_13 його не знає.
Свідок ОСОБА_16 під присягою повідомив, що відповідача після весілля позивачки з відповідачем і народження у них дитини не бачив біля сина. Є місцевим депутатом і може стверджувати, що відповідач жодного разу не звертався до органів місцевого самоврядування з проханням налагодити сімейні відносини із сином. Він як батько трьох дітей не розуміє як так можна.
30 жовтня 2025 року Виконавчий комітет Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області затвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.
Підставою висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача зазначено те, що:
- не виявлено фактів чинення перешкод позивачкою щодо спілкування відповідача із сином;
-батько з моменту народження дитини не бере участі у вихованні сина, не цікавиться здоров`ям та розвитком дитини, матеріальної підтримки не надає.
Начальник служби у справах дітей Стрілківської сільської ради повідомив, що відповідача викликали на засідання Органу опіки та піклування – не приїхав, висловив побажання про позбавлення його батьківських прав, не вважає ОСОБА_17 своїм, просив залишити його в спокої. Не звертався до Органу опіки та піклування за допомогою чи порадами. Знає, що відповідач інших дітей не має, вдруге не одружився, проживає з матір`ю в сусідньому селі. З питань налагодження сімейних відносин із сином до служби у справах дітей жодного разу не звертався.

Враховуючи позицію дитини під час спілкування з психологом про небажання публічно висловлювати свої думки щодо питань, пов`язаних з батьком, суд прийняв рекомендацію психолога, про те опитування дитини в судовому засіданні є небажаним та може їй зашкодити та відмовився від з`ясування думки дитини в судовому засіданні. 
Встановлені обставини свідчать, що у цій справі мати дитини поставила питання про позбавлення батька дитини, відповідача у справі, батьківських прав у зв`язку із свідомим невиконанням ним батьківських обов`язків з моменту народження сина.
Відповідно до статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої). Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.
При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому законом.  Обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення права дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція)). Той факт, що дитина може бути поміщена в більш сприятливе середовище для її виховання, сам по собі не виправдовує примусового заходу позбавлення опіки біологічних батьків. Повинні існувати інші обставини, що вказують на «необхідність» такого втручання в право батьків відповідно до статті 8 Конвенції на сімейне життя зі своєю дитиною. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Верховний Суд підкреслює, що доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення її/його батьківських прав, покладено на позивача (див Постанови Верховного Суду по справі № 409/1865/17-ц від 08 травня 2019 року, № 756/6112/18 від 04 березня 2021 року, № 739/2159/18 від 29 травня 2020 року та інших).
У спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків - позбавлення батьківських прав - слід вирішувати у контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо ( див постанову Верховного Суду по справі № 455/307/22 від 07 лютого 2024 року).
Оцінюючи проблему забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд враховує, що розлучення з батьками справляє тяжкий вплив на дитину, повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад, коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині фізичної чи психологічної шкоди або в інших необхідних випадках. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. 
В ситуації, що розглядається, відповідач з народження сина відсторонився від нього. Дитина має формальне уявлення про відповідача. При згадуванні батька - демонструє байдужість. Емоційний зв`язок відсутній. Позивачка пояснила, що з часом син природньо і без примусу почав називати її теперішнього чоловіка татом, мають теплі та довірливі відносини. Звернула увагу на таку деталь: дитина, підписуючи шкільні зошити, переправляє своє прізвище на « ОСОБА_18 ». 
Відповідач жодним чином не продемонстрував суду свого бажання в налагодженні сімейних стосунків з дитиною. Навпаки, подав заяву про розгляд справи без нього та позбавлення його батьківських прав. На судові виклики до суду не реагував. Суд намагався достукатися до відповідача, оголошував перерву, щоб дати можливість одуматися, пояснити чому з народження віддалився від сина. Суд не може збагнути, що мало статися, щоб стільки років, проживаючи на відстані витягнутої руки, не цікавитися розвитком дитини, не приймати участі в її вихованні, не радіти успіхам, не допомагати в скрутні моменти. Суд враховує, що Орган опіки та піклування запрошував відповідача на засідання, однак той відмовився прийти. Відсутні відомості, що відповідач звертався до Органу опіки та піклування за допомогою в налагодженні сімейних зв`язків з дитиною, не повідомляв, що колишня дружина перешкоджала чи продовжує перешкоджати у виконанні батьківських обов`язків, налаштовує сина проти нього. Суд враховує, що відповідач добровільно і свідомо відмежувався від участі у вихованні дитини. У суду склалося враження, що відповідача влаштовувала така ситуація. На думку суду, без волі та бажання відповідача підтримувати сімейні стосунки з сином, держава позбавлена можливості посприяти йому у виконанні своїх батьківських обов`язків, у їх відновленні та зміцненні. Орган опіки та піклування ретельно вивчив сімейну ситуацію дитини та дійшов висновку, що жоден менш радикальний захід щодо відповідача не здатен змінити його відношення до виховання сина та встановлення сімейних відносин.
Суд враховує, що позбавлення батьківських прав відповідача, не поглибить розриву зв`язків з дитиною бо їх і так не існує з народження. Врешті, суд вважає, що намагання встановити контакти фактично з чужою для дитини людиною може завдати більше шкоди, ніж користі. Суд виснує, що застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відповідача змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про дитину, так як буде сприяти захисту його майнових та немайнових прав, відповідатиме його інтересам, оскільки ОСОБА_13 проживає та виховується у стійкому сімейному середовищі матері та її чоловіка, називає його татом. 
Як підсумок, суд виснує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав відповідача буде сприяти інтересам дитини і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію його прав на щасливе та гармонійне сімейне життя.
Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому ст. 169 СК України.
Отже, врахувавши конкретні обставини цієї справи, якнайкращі інтереси дитини, а також те, що відповідач не підтримує стосунків з сином із його народження, не цікавиться його життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, суд виснує про необхідність застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки він свідомо ухилився від виконання батьківських обов`язків і таке ухилення триває з народження дитини. 
Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню повністю.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 1064,96 грн.
Керуючись ст.12, 13, 59, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Стрілкіської сільської ради Самбірського району Льввіської області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що становлять 1064 грн. 96 коп. (одну тисячу шістдесят чотири гривні 96 копійок) судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Старосамбірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Повне рішення складено 30 квітня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання : АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Стрілкіської сільської ради Самбірського району Львівської області, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР 04371224, місцезнаходження: Львівська область, Самбірський район, село Стрілки, вулиця Вербицького, будинок 10. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання : АДРЕСА_1 .

Суддя С.М. Івасенко