Справа № 716/658/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2026 м. Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Сірик І.С.
за участю секретаря судових засідань Барабащук О.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Заставнівський відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління юстиції України про скасування постанови від 01.08.2025 №6146 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Данищука В.В., звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Заставнівський відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління юстиції України про скасування постанови від 01.082025 №6146 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.08.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 виніс постанову № 6146 відносно нього про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. У постанові вказано, що 01.08.2025 на розгляд надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 ч.3 КУпАП. Також у постанові зазначено, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, не перебуває на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, чим порушував правила військового обліку, вчинене в особливий період.
Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзаців 7 ч.3 ст.1, абз.5 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ та підпунктів 1,7 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Позивач вважає, що постанова про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з того, розгляд адміністративної справи ОСОБА_2 відносно нього провівся без його присутності. Крім того зазначає, що 29.11.2016 був виключений з військового обліку, що підтверджується записом у військовому квитку. Протягом тривалого часу являється особою з інвалідністю, неодноразово проходив повторні лікарські комісії, що підтверджується довідкою МСЕК та іншими медичними документами та пенсійним посвідченням. Також являється законним представником (опікуном) дитини з інвалідністю – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що ніколи не переховувався від органів ТЦК та СП,оскільки являється особою виключеною з військового обліку. Однак 18.07.2025 його було взято на військовий обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 . Але навіть під час повторного взяття на облік ніхто не повідомив його, що він порушив правила військового обліку. 
Копії складеної постанови йому не надсилалося. Про те, що відносно нього складено 01.08.2025 постанову про притягнення його до адміністративної відповідальної він дізнався 13.04.2026 від працівників Заставнівського відділу державної виконавчої служби після того, як його банківська картка була заблокована. 
Ухвалою суду від 23.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін, запропоновано відповідачу, в разі заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у п`ятиденний строк з моменту одержання даної ухвали подати до суду заяву із запереченнями проти такого розгляду. Запропоновано відповідачу, в разі заперечення проти позову, подати у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали відзив на позовну заяву та докази на його обґрунтування безпосередньо до канцелярії суду (м. Заставна вул. Незалежності, 95). Повідомити, що одночасно з надання (надісланням) відзиву до суду, його копія та додані до нього документи повинні бути надіслані (надані) іншим учасникам справи (частина 3 статті 162 КАС України). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 2 ст. 175 КАС України.
Відповідачу надіслано копію позовної заяви із доданими до неї документами та копію ухвали суду на офіційну електронну адресу та поштою із рекомендованим повідомленням про вручення.
30.04.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП та скасуванню не підлягає, а зазначені позивачем обставини не відповідають дійсності. 
Дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 01.08.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 виніс постанову № 6146 відносно нього про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. 
Згідно змісту оскаржуваної постанови позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн за порущення правил ним абзаців 7 ч.3 ст.1, абз.5 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ та підпунктів 1,7 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
В оскаржувані постанові зазначено, що ОСОБА_1 будучу військовозобов`язаним не став на військовий облік, чим порушив вимоги ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Суд вважає, що дії відповідача та дана постанова є протиправними, виходячи з наступного.
Статтею 8 Конституції України задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом встановлено, що, підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови стало те, що позивач не став на військовий облік.
Так, відповідно до п.2) ч.1 ст. 37 Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: 2) на військовий облік військовозобов`язаних: які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.
Відповідно до «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (Додаток 2) до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487(зі змінами та доповненнями) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:
перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад;
прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
При винесенні оскаржуваної постанови начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 не врахував вимоги вказаного вище законодавства, яким встановлено, що призовники повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, та безпідставно притягнув позивача до адміністративної відповідальності, оскільки взяття на військовий облік має відбуватися за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
При цьому в матеріалах справи відсутні, а відповідач не надав суду доказів, що позивачу надсилалися відповідні виклики районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Також в оскаржуваній постанові не зазначено доказів, що відповідач, як держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не мав можливості отримати доступ до персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, оскільки відповідно до Примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Також, відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення , а також закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
При цьому згідно ч.7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
При цьому в матеріалах справи відсутні дані про день виявлення відповідачем правопорушення, що також має значення для визначення підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Крім того, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення № 6/662 від 18 липня 2025 на підставі якого разом з матеріалами адміністративної справи винесено оскаржувану постанову містить суперечності, так, відповідно до суті адміністративного правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 будучу військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , без поважних причин не перебував на обліку за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
В зв`язку з вказаним вище, суд відхиляє доводи представника відповідача, що відповідач дотримався порядку взяття на облік військовозобов`язаних, а позивач порушив норми законодавства, зазначені в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення.
В оскаржуваній постанові відсутні посилання на будь які докази вчинення позивачем порушення.
Отже, відповідач притягнув позивача до відповідальності та наклав адміністративне стягнення безпідставно.
Частина 3 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 210 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.
З огляду на зазначене вище, при винесені оскаржуваної постанови не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, посадова особа відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не врахувала вимоги даної статті щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, зокрема дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, за яких було вчинено правопорушення, зокрема чи не було вчинено позивачем певні дії в умовах крайньої необхідності і чи наявний в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.
Відповідач та його представник, не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП орган та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.
Крім того, статтею 268 КУпАП визначені права особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Відповідач та його представник в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надали суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП.
Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Матеріали справи не містять належних доказів що оскаржувана постанова прийнята в спосіб, який передбачений нормами КУпАП. Зокрема, оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності були порушені його права, в тому числі право на захист, що є, на думку суду підставою для скасування оскаржуваної постанови .
Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю і слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №6146 від 01.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі наведеного вище та на підставі ст. 8, 19 Конституції України, Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу», «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487(зі змінами та доповненнями), керуючись ст.9-11, ст.210, 268,278-280 КУпАП, ст. ст. 77, 241- 246, 255, 268-272, 286 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову № 6146 від 01.08.2026 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, якою ОСОБА_1 піддано стягненню, і провадження у ній закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Сірик І.С.