Справа № 395/415/26 
Провадження № 1-кп/395/52/2026  
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року	м. Новомиргород	

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/52/2026, що зареєстроване в ЄРДР 26.11.2025 року за № 1202512125000034 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартоноша, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, інваліда ІІІ групи, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що немає судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , 
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, за наступних обставин.
29 жовтня 2025 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_6 достовірно знаючи про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та який Указом Президента № 478/2025 від 14 липня 2025 року продовжено строком на 90 діб, з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , впевнившись що за його злочинним діями сторонні особи не спостерігають, незаконно проник на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_6 діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, витягнув скляну шибку з віконної рами та тим самим незаконно проник всередину веранди житлового будинку, де побачив ключі від вхідних дверей у будинок та господарських приміщень. Взявши ключі, ОСОБА_6 відкрив вхідні двері та незаконно проник всередину житлового будинку. Перебуваючи у будинку, ОСОБА_6 таємно шляхом вільного доступу викрав металеву частину двокомфорної чавунної плити з кільцями розміром 710 на 410 см вартістю 1324,75 гривень, яка належить ОСОБА_7 . З викраденим майном ОСОБА_6 залишив будинок та викрадене майно поклав у візок, який заздалегідь взяв із собою.
Після чого, ОСОБА_6 ключами відкрив вхідні двері приміщення гаражу та незаконно проник у середину. Перебуваючи всередині приміщення гаражу, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, таємно викрав наступне майно, яке належить ОСОБА_7 : чавунні котли ємністю 100 та 60 літрів загальною вартістю 15083,33 гривень, п`ять газових балонів об`ємом 50 літрів кожен, загальною вартістю 5437,50 гривень, зварювальний пристрій, кустарного виготовлення, на дві котушки та мідні дроти до зварювального пристрою вагою
7 кг, загальною вартістю 2625 гривень, електродриль марки STERN Austria HD10N, вартістю 593,33 гривень.
В подальшому викрадене майно ОСОБА_6 поклав у візок, після чого з місця події зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 25063,91 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Показав, що дійсно десь у кінці жовтня місяця 2025 року з території домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , викрав чавунну плиту, чавунні котли, газові балони, зварювальний пристрій, 2 котушки та мідні дроти. З викраденим майном розпорядився на власний розсуд. 
У суді встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та сторони кримінального провадження не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч.3ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження оцінюючи кожен вищевказаний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до безсумнівного висновку, що ОСОБА_6 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.
Призначаючи ОСОБА_6 , міру покарання, суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність скоєного, розмір завданих збитків, стан здоров`я обвинуваченого, умови його життя, його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що останнім було вчинено тяжкий злочин, а також особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання. 
Згідно з довідками КНП «Новомиргородська міська лікарня» ОСОБА_6 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Новомиргородської міської лікарні» не перебуває. 
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття.
На підставі зазначених обставин суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.
Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про особу обвинуваченого, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання та обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, що на переконання суду буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.
В процесі судового розгляду потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов у відповідності до якого просив суд стягнути з обвинуваченого 20000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Прокурор в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі.
Потерпілий у відповідності до письмової заяви просив суд задовольнити позов.
Обвинувачений в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.
Захисник не заперечував проти задоволення цивільного позову.
Заслухавши згадані показання, суд вважає за необхідне задовольнити позов за слідуючих обставин.
Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У статті 1777 ч. 1 ЦК України зазначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст. 91 ч.1 п.3 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Згідно ст. 92 ч. 1 КПК України обов`язок доказування виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
В судовому засіданні встановлено, що потерпілому ОСОБА_7 завдана матеріальна шкода у зв`язку із протиправними діями обвинуваченого .
Таким чином, матеріальна шкода, завдана потерпілому ОСОБА_7 складає 20000 гривень, і саме ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого.
За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_7 в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 20000 гривень.
Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.
Крім того, суд вважає за необхідне вирішити долю речових доказів по справі у

відповідності до ст. 100 КПК України.Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку - 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувати.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 – 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок матеріальної шкоди.
Речові докази: 
фрагмент скла пошкодженої шибки, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 – знищити;
оптичний CD-R диск, який перебуває в матеріалах кримінального провадження – зберігати при матеріалах кримінального провадження;
металевий балон червоного кольору № 101992, який перебуває на зберіганні у ОСОБА_7 у відповідності до його розписки - передати ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя 	ОСОБА_1