Справа № 274/3284/26
Провадження № 1-кп/0274/676/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року         місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 18.04.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 2026060480000269 щодо 
ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомирі Житомирської області, є громадянкою України, незаміжня, непрацевлаштована, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення за таких обставин.
15.04.2026 приблизно о 20:30 год ОСОБА_5 перебувала разом з ОСОБА_6 за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону та грошових коштів, котрі містяться на банківському рахунку та належать ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, у той самий час та в тому ж місці, ОСОБА_5 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, в період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України, відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, шляхом вільного доступу викрала із зазначеного домоволодіння мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель «Redmi Note 13 4G (23124RA7EO) 8/256 Gb», вартістю 4720 грн 35 коп., який належить ОСОБА_6 та поїхала до с. Романівка Бердичівського району Житомирської області.
Продовжуючи свій злочинний умисел, того ж дня, перебуваючи поруч із домоволодінням АДРЕСА_2 у період з 21:00 год по 21:15 год, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадений мобільний телефон, заздалегідь маючи ключ доступу до додатку «Приват24», розуміючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, умисно перерахувала грошові кошти з банківського рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , у загальній сумі 4221 гривня на власні потреби.
В подальшому ОСОБА_5 викраденим розпорядилась на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 8941 грн 35 коп.
Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.
07.05.2026 прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 уклали угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185КК України та узгоджують покарання за ч. 4 ст. 185КК України у виді 5 років позбавлення волі, із застосування судом положень ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Прокурор ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні висловив думку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості. 
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй діянні визнала повністю; підтвердила, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер висунутих їй обвинувачень, вид і міру покарання, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, наслідки умисного невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України; обвинувачена повідомила, що будь-який неправомірний фізичний чи психологічний тиск на неї під час досудового розслідування не чинився, просила затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено добровільно.
Захисник адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду та просила суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами, звільнивши обвинувачену від покарання з випробуванням впродовж мінімального іспитового строку.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.
Провадження не здійснюється щодо юридичної особи.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій не заперечувала проти укладення між прокурором та обвинуваченою угоди про визнання винуватості, зазначила про відсутність претензій матеріального характеру до обвинуваченої.
Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.
Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру і до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення вироку.
Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 4 ст. 185 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні злочину, зазначено узгоджене покарання та згоду підозрюваного на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.
Укладення угоди між прокурором та обвинуваченою є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_5 , воно не є більш тяжким ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення угоди згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України.
Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди, а умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
ОСОБА_5 заявила, що вона цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди. Очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань не вбачається. Для визнання винуватості ОСОБА_5 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої ОСОБА_5 , яка є раніше несудимою, непрацевлаштованою, незаміжньою, на утриманні має одну малолітню дитину, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, скарги на неї не надходили, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, до лікаря-психіатра за допомогою не зверталася.
Цивільний позов у провадженні не подано.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченої.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підлягають скасуванню.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався, клопотань про обрання такого заходу не надходило, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 100, 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.05.2026 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .
Визнати  ОСОБА_5 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо вона впродовж визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої  ОСОБА_5 - не застосовувати.
Стягнути з  ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язані із залученням експерта під час досудового розслідування, в розмірі 1925 (одна тисяча дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 44 копійки.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.04.2026 на: мобільний телефон марки «Redmi Note 13», Midnight Black 8GB RAM 256GB ROM модель D20 256GB, серійний номер № НОМЕР_2 , чорного кольору, з IMEI 1) НОМЕР_3 , ІМЕІ 2) НОМЕР_4 , обладнаний сім-карткою «Київстар» НОМЕР_5 , що вилучений у ОСОБА_8 в ході проведення огляду місця події 21.04.2026, - скасувати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили, а саме: мобільний телефон марки «Redmi Note 13», Midnight Black 8GB RAM 256GB ROM модель D20 256GB, серійний номер № НОМЕР_2 , чорного кольору, з IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , з сім-карткою «Київстар» НОМЕР_5 - залишити власнику, ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з таких підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не могла бути укладена.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя           ОСОБА_1