П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
———————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/3053/25	

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.
Дата і місце ухвалення: 02.09.2025р., м. Одеса 

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді: Бойка А.В.,
суддів : Єщенка О.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення, -

В С Т А Н О В И В :
В січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України в Одеській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Управління СБУ в Одеській області, які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018р. по 22.02.2022р. в неповному обсязі, а саме: з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078;
- зобов`язати Управління СБУ в Одеській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. по 22.02.2022р. в загальній сумі 202632,45 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004р. №44;
- визнати протиправною бездіяльність Управління СБУ в Одеській області, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати;
- зобов`язати Управління СБУ в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Управління СБУ в Одеській області, які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018р. до 22.02.2022р. в неповному обсязі, а саме: з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078.
Зобов`язано Управління СБУ в Одеській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року в сумі 4240,44 грн. щомісячно за період з 01.03.2018р. до 22.02.2022р., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004р. №44.
Визнано протиправною бездіяльність Управління СБУ в Одеській області, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.
Зобов`язано Управління СБУ в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління СБУ в Одеській області.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Управління СБУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення від 02.09.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволені позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції не правильно обчислив розмір підвищення грошового доходу позивача в березні 2018 року порівняно з лютим цього ж року. Зокрема, для обчислення розміру підвищення грошового доходу представник позивача врахував розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , нарахованого в лютому 2018 року (14524,93 грн.), та розмір грошового забезпечення позивача, нарахованого в березні 2018 року (14747,64 грн.). Ці суми були взяті з довідки Управління від 02.10.2024р. №186. При цьому, вказана довідка не містить відомостей про розмір грошового забезпечення, нарахованого ОСОБА_1 за лютий 2018 року та за березень 2018 року. Оскільки підвищення посадового окладу позивача відбулося у березні 2018 року, то для його обчислення повинні бути враховані: премія за лютий 2018 року, як за місяць що передував місяцю підвищення посадового окладу (тобто передував березню 2018 року); премія за березень 2018 року, як за місяць підвищення посадового окладу. З цього слідує, що врахування для обчислення підвищення грошового забезпечення позивача премії за січень 2018 року, виплаченої у лютому 2018 року, є порушенням вимог Постанови №1078.
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що сума грошового забезпечення, нарахованого у лютому 2018 року (14524,93 грн.), яка була використана судом на підставі довідки від 02.10.2024р. №186, включала премію саме за січень 2018 року у розмірі 9381,83 грн. Відтак, помилково прийнята сума грошового забезпечення, нарахованого у лютому 2018 року (14524,93 грн.), за суму грошового забезпечення, нарахованого за лютий 2018 року (яка фактично складає 5356,00 грн.). Так же само, до використаної судом суми грошового забезпечення, нарахованого у березні 2018 року (14747,64 грн.), яку взято з довідки Управління СБУ в Одеській області від 02.10.2024р. №186, входить розмір нарахованої у березні премії за лютий 2018 року (9381,83 грн., згідно з розрахунковим листом за березень 2018 року) до її зменшення у травні 2018 року на 8831,83 грн. (згідно з розрахунковим листом за травень 2018 року). Відтак, до використаної суми грошового забезпечення, нарахованого у березні 2018 року (14747,64 грн.), взагалі не включена премія за березень 2018 року у розмірі 550,00 грн. Замість неї включена нарахована у березні 2018 року премія за лютий 2018 року (9381,83 грн.) до її зменшення у травні 2018 року на 8831,83 грн.
За твердженнями апелянта, порівняння розміру підвищення доходу (8831,83 грн.) та суми можливої індексації (4463,15 грн.) свідчить про те, що розмір підвищення доходу перевищує суму можливої індексації. Таким чином, на підставі абзаців третього-шостого пункту 5 Постанови № 1078, а також правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 23.03.2023р. по справі №400/3826/21, оскільки у розмір підвищення доходу у березні 2018 року перевищив суму можливої індексації у березні 2018 року, то індексація-різниця не підлягає нарахуванню та виплаті за березень 2018 року, а також за подальші місяці служби позивача. За наведених обставин, безпідставними є доводи представника позивача про ігнорування Управлінням СБУ в Одеській області вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, а також щодо підвищення грошового доходу ОСОБА_1 в розмірі 222,71 грн. та, відповідно, щодо наявності підстав для нарахування та виплати позивачу індексації - різниці в розмірі 4240,44 грн. щомісячно за період з 01.03.2018р. до 22.02.2022р.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу Управлінні Служби безпеки України в Одеській області, зокрема, у період з 01.03.2018 по 22.02.2022, що не заперечується відповідачем.
30.08.2024 представник позивача звернулась до Управління Служби безпеки України в Одеській області із заявою щодо нарахування та виплат індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. до 22.02.2022р. в повному обсязі, а саме: з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078.
Управління Служби безпеки України в Одеській області листом від 28.10.2024р. №65/23/Є-1107/207 відмовило у перерахунку індексації грошового забезпечення.
Листом від 02.10.2024 №65/23/1106/207 Управління Служби безпеки України в Одеській області надало довідки про грошове забезпечення позивача від 02.10.2024р. №186, №185 за період з 01.02.2018р. по 31.12.2019р. та з 01.01.2020р. по 30.04.2022р.
Вважаючи протиправними дії Управління СБУ в Одеській області, які полягають у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018р. по 22.02.2022р. в неповному обсязі, а саме: з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо протиправності дій дії Управління СБУ в Одеській області, які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018р. до 22.02.2022р. в неповному обсязі, а саме: з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078. Суд встановив, що грошовий дохід позивача в березні 2018 року порівняно з лютим 2018 року збільшився на 222,71 грн. Так як розмір підвищення доходу ОСОБА_1 в березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, а тому, за висновками суду, позивач має право на отримання суми індексації різниці, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078, в розмірі 4240,22 грн. на місяць. 
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-XII (далі - Закон №1282-XII; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно ст.2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Згідно ч.1 ст.5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Відповідно до ч.2 ст.5 Закону №1282-XII, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Згідно ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000р. №2017-III законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Таким чином, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).
Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
30.08.2017р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.
Зазначена постанова набрала чинності з 01.03.2018р.
Згідно із абз.2 п.5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078.
Так, відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Насамперед слід зауважити, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».
Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).
Щодо «фіксованої» суми індексації, то дійсно Закон №1282-ХІІ і Порядок №1078 такого поняття не містять.
Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Проте, постановою Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає колегії суддів підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, колегія суддів доходить висновку, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають підстави зробити висновок, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу ОСОБА_1 , відповідачу належало вирішити питання, чи має він право на отримання суми індексації-різниці.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, Управління СБУ в Одеській області не нараховувало і не виплачувало позивачу цей вид індексації за період з 01.03.2018р. 
Колегія суддів зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування врахуванню підлягає: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року; сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року; чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації.
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Висновки колегії суддів у даній справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 березня 2023 року по справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 року по справі №420/11424/21 та від 09 травня 2023 року по справі №400/12702/21.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки №186 від 02.10.2024р., грошове забезпечення (постійні складові) позивача за лютий 2018 року становить 14524,93 грн. та за березень 2018 року 14747,64 грн. (в довідці зазначено грошове забезпечення нараховане та виплачене з урахуванням грошового забезпечення на наступний місяць у зв`язку з терміном щорічної основної відпустки).
Розмір підвищення доходу в березні порівняно з лютим 2018 року склав 222,71 грн.
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1 762,00 грн., величина приросту індексу споживчих цін 253,30% (з урахуванням підвищення посадового окладу з січня 2008 року), про що зазначено в листі Міністерства соціальної політики України від 28.09.2021р. №5211/0/290-21/51.
Як вже зазначалося, відповідно до абз.5 п.4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018р. помножений на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100, а саме:
1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.
Відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, у даному випадку: 4 463,15 грн. – 222,71 грн. = 4240,44 грн.
Таким чином, у період з 01 березня 2018 року відповідач мав обов`язок виплачувати щомісяця на користь позивача індексацію у фіксованій величині 4240,44 грн., проте такий обов`язок відповідачем не виконано. 
В апеляційній скарзі Управління СБУ в Одеській області зазначає. що сума грошового забезпечення, нарахованого у лютому 2018 року (14524,93 грн.), яка була використана судом на підставі довідки від 02.10.2024р. №186, включала премію саме за січень 2018 року у розмірі 9381,83 грн. Відтак, помилково прийнята сума грошового забезпечення, нарахованого у лютому 2018 року (14524,93 грн.), за суму грошового забезпечення, нарахованого за лютий 2018 року (яка фактично складає 5356,00 грн.). Так же само, до використаної судом суми грошового забезпечення, нарахованого у березні 2018 року (14747,64 грн.), яку взято з довідки Управління СБУ в Одеській області від 02.10.2024р. №186, входить розмір нарахованої у березні премії за лютий 2018 року (9381,83 грн., згідно з розрахунковим листом за березень 2018 року) до її зменшення у травні 2018 року на 8831,83 грн. (згідно з розрахунковим листом за травень 2018 року). Відтак, до використаної суми грошового забезпечення, нарахованого у березні 2018 року (14747,64 грн.), взагалі не включена премія за березень 2018 року у розмірі 550,00 грн. Замість неї включена нарахована у березні 2018 року премія за лютий 2018 року (9381,83 грн.) до її зменшення у травні 2018 року на 8831,83 грн.
Колегія суддів, на виконання приписів ст.9 КАС України, якою закріплено принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, ухвалою від 22.01.2026р. запропонувала Управлінню СБУ в Одеській області надати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виплачене за лютий та березень 2018 року, із зазначенням в ній складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру. 
Однак, апелянт не виконав вимог вказаної ухвали, витребуваних судом апеляційної інстанції доказів, якими він обґрунтовує вимоги своєї апеляційної скарги, не надав.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Частиною четвертою статті 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Оскільки Управління СБУ в Одеській області ні при поданні апеляційної скарги, а ні на виконання вимог ухвали від 22.01.2026р. не надало доказів, якими відповідач обґрунтовує вимоги своєї скарги, тому колегія суддів розглянула справу на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи.
Колегія суддів зазначає, що Управлінням СБУ в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді, не спростовано належними доказами висновку суду першої інстанції про те, що розмір підвищення доходу ОСОБА_1 в березні 2018 року порівняно з лютим 2018 року склав 222,71 грн.
За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для висновку про неправильне вирішення судом першої інстанції спору в частині вимог ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати на його користь в належному розмірі індексації грошового забезпечення.
Що ж до задоволення позову ОСОБА_1 в іншій частині заявлених вимог, то апеляційна скарга відповідача не містить обґрунтування щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи наявності інших, передбачених ст.317 КАС України, підстав для скасування рішення від 02.09.2025р. у відповідній частині. 
Доводи апеляційної скарги Управління СБУ в Одеській області не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.В. Бойко	
Судді	  	О.В. Єщенко   О.А. Шевчук