Справа №760/29808/23
2/760/8336/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Букіної О.М.,
при секретарі - Рєзанцева Б.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання спадкоємцями та звернення стягнення на предмет іпотеки,-
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання спадкоємцями та звернення стягнення на предмет іпотеки, у якій позивач просить суд:
- визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) спадкоємцем ОСОБА_3 , зокрема такою, що успадкувала 1/6 квартири АДРЕСА_1 ;
- у рахунок погашення заборгованості перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» в сумі 1 483 035,09 грн звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на електронному аукціоні за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме, 1/6 квартири АДРЕСА_1 , що успадкована ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );
- визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) спадкоємцем ОСОБА_3 , зокрема таким, що успадкував 1/6 квартири АДРЕСА_1 ;
- у рахунок погашення заборгованості перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» в сумі 1 483 035,09 грн звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на електронному аукціоні за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме, 1/6 квартири АДРЕСА_1 , що успадкована ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 );
- стягнути з відповідачів на користь АТ «Універсал банк» сплачений судовий збір.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.04.2008 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL4044 та Додаткова угода № BL4044/KL+, яка є невід`ємною частиною даного договору, відповідно до п. 1 якої Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти у сумі 180 000,00 доларів США, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, визначених у Додатковій угоді.
Для забезпечення виконання зобов`язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг № BL4044, 22.04.2008 між Банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було передано Банку в іпотеку наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцям у рівних частках кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 січня 2004 року, яке видане відділом приватизації державного житла Солом`янської районної державної адміністрації в місті Києві, згідно розпорядження (наказу) № 31103 від 23 січня 2004 року.
У зв`язку з не виконанням ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31.03.2011 у справі 2-191/11 позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було задоволено, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22.04.2008 у розмірі 192 601 доларів США 96 центів, еквівалент курсу НБУ 1 483 035,09 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки. Також було ухвалено виселити відповідачів із вказаної квартири.
Проте, 25.07.2012 рішенням Апеляційного суду м. Києва рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31.03.2011 було скасоване та ухвалене нове рішення у такій редакції:
- у рахунок погашення в солідарному порядку заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Універсал Банк» в сумі 1 483 035,09 грн звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 73,80 кв. м, яка є предметом іпотеки за договором іпотеки від 22.04.2008, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гаранюк О.З. за реєстровим номером № 1175, і належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у рівних частках кожному, визначивши способом реалізації предмета іпотеки - надання права іпотекодержателю - ПАТ «Універсал Банк» на продаж предмета іпотеки за початковою ціною 1 227 002,00 грн.
У задоволенні позову щодо виселення відповідачів зі вказаної квартири було відмовлено.
На виконання вказаного рішення суду були видані виконавчі листи, зокрема, виконавчий лист № 2-191/11 відносно ОСОБА_3 , який, у свою чергу, було пред`явлено на виконання до відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.
Проте, відповідно до постанови відділу ДВС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 12.12.2014 про закінчення виконавчого провадження, позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_3 
02.02.2015 позивач направив до Першої київської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців ОСОБА_3 . Проте інформація про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 до позивача не надходила.
Оскільки відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва із померлою за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані її донька - ОСОБА_1 та її онук - ОСОБА_4 , позивач, посилаючись на ст. 1268 ЦК України, вважає їх таким, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , а тому до них перейшли права та обов`язки останньої.
Оскільки рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.07.2012 станом на дату подання позову не виконане, заборгованість за кредитним договором не сплачена, тому позивач і звернувся до суд з даним позовом.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 18.12.2023 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. від 27.12.2023 року, позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання спадкоємцями та звернення стягнення на предмет іпотеки, було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
19.02.2024 року на адресу Солом`янського районного суду м. Києва від представника АТ «Універсал Банк» надійшла заява про усунення недоліків, подана на виконання вимог ухвали суду від 27.12.2023 року про залишення позовної заяви без руху.
Розпорядженням керівника апарату суду від 18.04.2024 №1340 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/29808/23, провадження № 2/760/6217/24, у зв`язку з неможливістю продовжувати розгляд справи суддею Кушнір С.І., у зв`язку з її звільненням у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 19.03.2024 № 797/0/15-24.
18.04.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.04.2024 року, позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання спадкоємцями за законом та звернення стягнення на предмет іпотеки, визнано неподаною та повернуто позивачу.
Постановою Київського апеляційного суду від 23.07.2024 року, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року, скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.08.2024 у справі було відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні. 
Сторонам було направлено копію ухвали від 26.08.2024, також відповідачам було направлено копію позовної заяви із додатками.
Відзиву на позов відповідачі у встановленому законом порядку строк не надали.
Також ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.10.2024 було задоволено клопотання представника позивача і витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавловської І.О. належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_3 .
01.04.2025 на виконання вищезазначеної ухвали суду приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гавловська І.О. надала суду належним чином засвідчені копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 .
10.07.2025 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

08.04.2026 від представника позивача до суду надішло клопотаня про повернення розгляду справи до стадії підготовчого провадження, заміну неналежного відповідача належним та зміну предмету позову.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.05.2026 представнику позивача було відмовлено у задоволенні поданих клопотань.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У судове засідання відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.
Суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутності сторін та за наявними у справі доказами, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення та припинення правовідношення.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
При цьому, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 79 ЦПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За правилами ст.ст. 1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Статтею 546 ЦК України визначено види забезпечення виконання зобов`язання, такі як: неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, право довірчої власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов:
нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація;
нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення, крім випадків, встановлених частиною дев`ятою цієї статті;
нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.
Судом встановлено, що 22.04.2008 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL4044 та Додаткова угода № BL4044/KL+, яка є невід`ємною частиною даного договору.
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № BL4044/KL+ від 22.04.2008 Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти у сумі 180 000,00 доларів США, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, визначених у Додатковій угоді.
Для забезпечення виконання зобов`язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг № BL4044, 22.04.2008 між Банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки.
Відповідно до вказаного договору іпотеки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було передано Банку в іпотеку наступне нерухоме майно: 
- квартиру АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцям у рівних частках кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 січня 2004 року, яке видане відділом приватизації державного житла Солом`янської районної державної адміністрації в місті Києві, згідно розпорядження (наказу) № 31103 від 23 січня 2004 року.
Позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, проте ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. 
Згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31.03.2011 у справі 2-191/11 позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було задоволено, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22.04.2008 у розмірі 192 601 доларів США 96 центів, еквівалент курсу НБУ 1 483 035,09 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки. Також було ухвалено виселити відповідачів із вказаної квартири.
Проте, 25.07.2012 рішенням Апеляційного суду м. Києва рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31.03.2011 було скасоване та ухвалене нове рішення у такій редакції:
- у рахунок погашення в солідарному порядку заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Універсал Банк» в сумі 1 483 035,09 грн звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 73,80 кв. м, яка є предметом іпотеки за договором іпотеки від 22.04.2008, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гаранюк О.З. за реєстровим номером № 1175, і належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у рівних частках кожному, визначивши способом реалізації предмета іпотеки - надання права іпотекодержателю - ПАТ «Універсал Банк» на продаж предмета іпотеки за початковою ціною 1 227 002,00 грн.
У задоволенні позову щодо виселення відповідачів зі вказаної квартири було відмовлено.
На виконання вказаного рішення суду були видані виконавчі листи, зокрема, виконавчий лист № 2-191/11 відносно ОСОБА_3 , який, у свою чергу, було пред`явлено на виконання до відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.
Проте, відповідно до постанови відділу ДВС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 12.12.2014 виконавчого провадження було закінчене у зв`язку зі смертю боржника, ОСОБА_3 
02.02.2015 позивач направив до Першої київської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців ОСОБА_3 . 
Проте, як стверджує позивач інформація про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 до позивача не надходила.
Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною першою статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
В свою чергу, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину або виконавця заповіту.
Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки.
Якщо право власності (спеціальне майнове право) на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.
Як зазначає позивач, відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва із померлою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані її донька - ОСОБА_1 та її онук - ОСОБА_4 , а тому останній, посилаючись на ст. 1268 ЦК України, вважає їх таким, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , а тому до них перейшли права та обов`язки останньої.
Проте, із наявної в матеріалах спадкової справи № 2/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 вбачається, що остання за життя склала низку заповітів. 
Відповідно до заповіту, складеного 10 листопада 2011 року та посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4135, ОСОБА_3 заповіла належне їй на праві приватної власності майно, зокрема, 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Таким чином, з викладеного вбачається, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 на майно, на яке просить звернути стягнення позивач є ОСОБА_5 , а отже до останньої перейшли, крім прав на зазначене майно, ще й зобов`язання перед кредитором померлої АТ «Універсал Банк» у межах вартості майна, отриманого у спадщину. Тобто, у даному випадку саме ОСОБА_5 є належним відповідачем у справі за позовом АТ «Універсал Банк» про визнання спадкоємцями та звернення стягнення на предмет іпотеки, що також не заперечується представником позивача.
Відтак, заявлені позивачем вимоги до неналежних відповідачів не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного відповідача у справі суд може вирішувати питання про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.
Як вбачається з позовної заяви, позивач пред`явив позовні вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які, на думку останнього, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 на належне їй майно, що є предметом іпотеки.
Проте, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_6 була усунута від права на спадщину за заповітом від 10.11.2011 чи відповідачі мають право на спадкування обов`язкової частки після смерті ОСОБА_3 .
Відповідно до положень ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
У постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Таким чином, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згоден, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
Представник позивача у ході розгляду справи по суті подав до суду клопотання про заміну неналежних відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на належного ОСОБА_5 , проте у задоволенні даного клопотання судом було відмовлено.
З огляду на зазначене вище пред`явлення позову до неналежних відповідачів є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. 
Отже, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є неналежними відповідачами у даній цивільній справі, у позові АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід відмовити.
З огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, правові підстави для стягнення з відповідачів понесених судових витрат, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 1216, 1218-1221, 1233,1241,1268, 1281,1282 ЦК України,ст.ст.12, 13, 51, 76-82, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання спадкоємцями та звернення стягнення на предмет іпотеки,  відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст рішення складено 11.05.2026.

Суддя: О.М.Букіна