Справа № 703/78/26 
2/703/839/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Проценко А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ПОСТАНОВИВ:
Представник позивача подав до суду позовну заяву, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» суму заборгованості за кредитним договором №2732401355 – 607966 від 06 лютого 2022 року в розмірі 12975 грн 52 коп., з яких: 4354 грн 00 коп. — заборгованість за сумою кредиту; 8621 грн 52 коп. — заборгованість за відсотками користування позикою, а також судові витрати в сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн 00 коп.
Позов умотивовано тим, що 06 лютого 2022 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2732401355 – 607966, у формі електронного документа із застосуванням електронного підпису, в межах якого було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно з договором відповідач отримав кредит у сумі 5450 грн 00 коп. шляхом перерахування на його рахунок безготівковим шляхом на строк кредитування 14 днів; дисконтна відсоткова ставка становить 0,01% на добу за початковий строк кредитування (лояльний період) визначений п. 3.6. п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків); базова процентна ставка становить 2.2% на добу за продовжений строк користування кредитом визначений п. 3.5., п. 3.6., п. 3.7., п. 3.8. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 4. графіку розрахунків).
Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати боргу відповідно до умов кредитного договору №2732401355 – 607966 від 06 лютого 2022 року, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість в сумі 12975 грн 52 коп., з яких: 4354 грн 00 коп. — заборгованість за сумою кредиту; 8621 грн 52 коп. — заборгованість за відсотками користування позикою. Ця заборгованість виникла протягом строку кредитування позикою і підтверджується кредитним договором, паспортом споживчого кредиту та розрахунками заборгованості.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь - яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.
Представник позивача проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував.
На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази як у їх сукупності та взаємозв`язку, так і окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
06 лютого 2022 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2732401355 – 607966, який підписаний відповідачем електронним підписом.
Згідно з умовами договору товариство зобов`язувалося надати позичальнику грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Сума позики становила 5450 грн 00 коп. перерахування на його рахунок безготівковим шляхом на строк кредитування 14 днів; дисконтна відсоткова ставка становить 0,01% на добу за початковий строк кредитування (лояльний період).
Відповідач отримав кредитні кошти, ТОВ «КОШЕЛЬОК» свої зобов`язання за кредитним договором №2732401355 – 607966 від 06 лютого 2022 року виконало в повному обсязі, проте відповідач не погасив заборгованості.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №2732401355 – 607966 від 06 лютого 2022 року ОСОБА_1 має борг перед позивачем в сумі 12975 грн 52 коп., з яких: 4354 грн 00 коп. — заборгованість за сумою кредиту; 8621 грн 52 коп. — заборгованість за відсотками користування позикою.
Даний спір виник у сфері цивільно-правових відносин та регулюються такими законодавчими актами. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із дослідженого судом кредитного договору №2732401355 – 607966 від 06 лютого 2022 року встановлено, що договір укладено в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор – це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ – документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як було встановлено судом, кредитний договір №2732401355 – 607966 від 06 лютого 2022 року укладено в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідач ОСОБА_1 як позичальник та споживач за договорами, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши товариству свої персональні дані (номер мобільного телефону, місце проживання, паспорні дані, номер платіжної картки).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону та є обов`язковим до виконання.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Звертаючись до суду з позовними вимогами, ТОВ «КОШЕЛЬОК» посилалося на те, що на дату складання позовної заяви, у відповідача наявна заборгованість за договором про споживчий кредит №2732401355 – 607966 від 06 лютого 2022 року в розмірі 12975 грн 52 коп., з яких: 4354 грн 00 коп. — заборгованість за сумою кредиту; 8621 грн 52 коп. — заборгованість за відсотками користування позикою.
З огляду на зазначене та положення законодавства, яке регулює зобов`язальні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. у рахунок відшкодування судового збору.
Суд, аналізуючи надані докази понесених витрат, встановив, що позивач підтвердив наявність витрат на правничу допомогу адвоката документально.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому суд враховує: обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; час, витрачений адвокатом на підготовку та розгляд справи; складність справи та її значення для сторін; розмір гонорару адвоката та співмірність його послуг цим витратам.
Верховний Суд у справах №826/1216/16, №810/3806/18, №320/11366/20 наголосив, що суд не зобов`язаний стягувати всю суму витрат на правничу допомогу, якщо вона є завищеною щодо принципів розумності та справедливості.
З урахуванням складності справи, що була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача в розмірі 3000 грн 00 коп.
Керуючись ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 137, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» 12975 (дванадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн 52 коп. заборгованості за кредитним договором, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору та 3000 (три тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Ознайомитись з повним текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Реквізити сторін:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», місцезнаходження: 08135, Київська обл., Бучанський р-н., с. Чайки, вул. Антонова, буд. 8А, ЄДРПОУ – 40842831.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя:         А.М.Проценко