ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 634/445/25
Номер провадження 22-ц/818/1714/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 06 листопада 2025 року в складі судді Єрьоміної О.В. по справі № 634/445/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 04 лютого 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами договору позичальником отримано кредит у розмірі 8000,00 грн. Крім того, позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 800,00 грн, а також проценти за користування кредитом.
На виконання умов кредитного договору 04 лютого 2024 року первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "Платежі Онлайн" на платіжну картку № НОМЕР_1 . 
Відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 49 900,80 грн, яка складається з наступного: 8800,00 грн - заборгованість по кредиту; 41 100,80 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
17 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 49 900,80 грн.
02 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 020425-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 49 900,80 грн.
Просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 00-9610639 від 04 лютого 2024 року у розмірі 49 900,80 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
03 червня 2025 року від представника відповідача адвоката Єлісєєва Д.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що позивачем не доведено набуття права вимоги до відповідача; розмір судових витрат на правничу допомогу є завищеним та не доведено оплату послуг адвоката; умова щодо нарахування комісії є нікчемною; відсутні належні докази перерахування кредитних коштів і наявності заборгованості.
05 червня 2025 року від ТОВ «Юніт Капітал» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав позовні вимоги.
Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 06 листопада 2025 року позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 43 400,00 грн, а також судовий збір у сумі 2106,82 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн, в іншій частині позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість за тілом кредиту та процентами, що підлягають стягненню з нього на користь позивача як нового кредитора. При цьому, проценти перераховані судом у зв`язку з обмеженнями, запровадженими Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Умова договору щодо нарахування комісії є нікчемною, тому у стягненні комісії у розмірі 800,00 грн відмовлено. Судові витрати на правничу допомогу стягнуті з урахуванням заперечень відповідача, часткового задоволення позову, обсягу фактично наданих послуг, а також принципів розумності і справедливості.
На вказане судове рішення через систему «Електронний суд» 02 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Єлісєєв Д.О. до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду - скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_1 частину основного недоплаченого боргу у розмірі 8800,00 грн, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що умова договору про застосування ставки 2,47% на день, яка у два рази перевищує законодавчо встановлений максимум, є несправедливою та нікчемною. Застосування ставки 2,47% на день створює надмірний фінансовий тягар на споживача; не відповідає принципу добросовісності та розумності; дозволяє кредитодавцю отримувати неекономічно обґрунтований та невиправдано завищений дохід; прямо суперечить соціальній функції законодавства про захист прав споживачів. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Отже, позовні вимоги у частині стягнення процентів є необґрунтованими та такими, що підлягають повному відхиленню. Обсяг виконаної адвокатом позивача роботи у цивільній справі, яка за своєю категорією відноситься до малозначних справ, не співмірна із розміром оплати послуг, що просить стягнути позивач. Крім того, позивачем не надано доказів оплати гонорару адвоката. Висунуті позивачем вимоги щодо сплати комісії за користування кредитом є нікчемними і не підлягають задоволенню, що водночас є підставою для перегляду наданих позивачем розрахунків.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 06 листопада 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково з таких підстав.
Судом встановлено, що 04 лютого 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-9610639 у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора 90408 (а.с. 11-15).
Відповідно до п.1.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 8000,00 грн. Тип Кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби (п. 1.2. договору).
Згідно з п. 1.3. договору строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю (дата повернення кредиту) «29» січня 2025 року.
Пунктом 1.3.1 передбачено, що позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме на 29 лютого 2024 року, на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії.
Згідно п. 1.4 тип процентної ставки - фіксована.
Стандартна процента ставка складає 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 0,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування (п. 1.4.1, 1.4.2 договору).
Згідно з п. 1.5. договору за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10% від суми кредиту, що складає 800,00 грн. Позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення кредиту (п. 1.5.1).
Відповідно до п. 2.8 договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту 04 лютого 2024 року. Сума кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 8000,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 .
Договір укладений в електронній формі, підписаний ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора 90408.
З паспорта споживчого кредиту від 04 лютого 2024 року вбачається, що споживачу повідомлено наступні умови кредитування: сума кредиту 8000,00 грн, строк кредитування - 360 днів, мета отримання кредиту - на споживчі потреби, спосіб та строк надання кредиту безготівкове перерахування Кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) споживача. Процентна ставка, відсотків річних 852,30 %, знижена 0,5% за кожен день користування кредитом протягом перших 25 днів поспіль, стандартна 2,47% за кожен день користування кредитом з 26 дня по дату повернення (закінчення строку кредитування), тип процентної ставки - фіксована; комісія за надання кредиту 800,00 грн. Інформація зберігає чинність та є актуальною до 07 лютого 2024 року. Паспорт споживчого кредиту підписано ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 94205 (а.с. 21-22).
З довідки про ідентифікацію ТОВ «Макс Кредит» вбачається, що ОСОБА_1 , з яким укладено договір 00-9610639 від 04 лютого 2024 року, ідентифікований ТОВ «Макс Кредит», одноразовий ідентифікатор 90408, час відправки 04 лютого 2024 року о 8:17:15 на номер телефону НОМЕР_3 (а.с. 23).
Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 23 грудня 2024 року № 1401/12 товариство як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, зокрема, 04 лютого 2024 року о 08:17:45 № 40702-7645-95064 на суму 8000,00 грн, банк емітент Монобанк, маска картки клієнта НОМЕР_2 , код авторизації 255803 (а.с. 24-25).
З додатку до вказаної довідки, наданого ТОВ «Макс Кредит», вбачається, що вказана транзакція здійснена на рахунок ОСОБА_1 (а.с. 26-27).
З відповіді АТ «Універсал Банк» від 26 травня 2025 року та довідки про рух коштів по картці від 22 травня 2025 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 , за період з 04 по 09 лютого 2024 року на вказану картку було зараховано платіж у розмірі 8000,00 грн. Кошти зараховувались не по реквізитах, а через платіжну систему, тому у банку відсутня інформація щодо призначення та рахунків відправників (а.с. 71-75).
З детального розрахунку заборгованості ТОВ «Макс Кредит» вбачається, що станом на 17 грудня 2024 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість у розмірі 49 900,80 грн, з яких за тілом кредиту 8000,00 грн, за комісією 800,00 грн, за відсотками 41 100,80 грн. На погашення кредиту зроблено один платіж 28 лютого 2024 року у розмірі 1000,00 грн (а.с. 32-33).
17 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, за яким ТОВ «Макс Кредит» передало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до боржників (а.с. 34-40).
Оплата за вказаним договором факторингу підтверджується копіями платіжних інструкцій від 27 грудня 2024 року № 342, від 26 грудня 2024 року № 335, від 06 січня 2025 року № 358 (а.с. 41-42).
Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 17 грудня 2024 року підтверджується, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняло від ТОВ «Макс Кредит» реєстр боржників (а.с. 40 зворот). З витягу з реєстру боржників від 17 грудня 2024 року вбачається, що під номером 2888 вказаний боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 00-9610639 від 04 лютого 2024 року, сума заборгованості 49 900,80 грн (а.с. 42-44).
У подальшому 02 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 020425-У, згідно якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до боржників (а.с. 45-50).
Оплата за вказаним договором факторингу підтверджується копією платіжної інструкції від 14 квітня 2025 року № 415 (а.с. 51). 
Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 02 квітня 2025 року підтверджується, що ТОВ «Юніт Капітал» прийняло від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» реєстр боржників (а.с. 50 зворот). З витягу з реєстру боржників від 02 квітня 2025 року вбачається, що під номером 912 вказаний боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 00-9610639 від 04 лютого 2024 року, сума заборгованості 49 900,80 грн (а.с. 52-53).
Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 00-9610639 від 04 лютого 2024 року позичальника ОСОБА_1 за період з 02 квітня 2025 по 07 травня 2025 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 49 900,80 грн, яка складається з наступного: 8800,00 грн - заборгованість по кредиту; 41 100,80 грн - прострочені відсотки (а.с. 31).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.
У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.
З договору кредитної лінії № 00-9610639 від 04 лютого 2024 року, укладеного ОСОБА_1 з ТОВ «Макс Кредит», вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Отже, відповідач уклав електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відступлення прав вимоги за вказаним договором не суперечить статті 514 ЦК України, на підтвердження переходу права вимоги позивачем надані належні докази, а саме копії договорів факторингу від 17 грудня 2024 року і 02 квітня 2025 року, платіжних інструкцій, актів приймання-передачі реєстрів боржників, витягів з реєстрів боржників, з яких вбачаються дані про боржника ОСОБА_1 і суму боргу.
Факти укладення договору і отримання кредитних коштів у розмірі 8000,00 грн, а також неповернення кредиту відповідач не заперечує, з вимогами позивача щодо стягнення з нього основного боргу в апеляційній скарзі погоджується.
Щодо умови договору про стягнення комісії за надання кредиту, то така визнана судом нікчемною, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії в сумі 800,00 грн відмовлено. Доводів щодо незгоди з такими висновками суду апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить. Посилання відповідача в апеляційній скарзі на необхідність здійснення перерахунку у зв`язку з нікчемністю умови договору про стягнення комісії колегія суддів відхиляє, оскільки платежі на погашення комісії відсутні.
Разом з тим, колегія суддів не в повному обсязі погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з відповідача, виходячи з наступного.
Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Згідно з п. 1.3. договору від 04 лютого 2024 року строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю (дата повернення кредиту) «29» січня 2025 року.
Стандартна процента ставка складає 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 0,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування (п. 1.4.1, 1.4.2 договору).
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що у відповідності до вищевказаних умов договору проценти нараховувались позичальнику у період з 04 лютого 2024 року по 28 лютого 2024 року (25 днів) за ставкою 0,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, тобто по 40,00 грн на день, а у подальшому за ставкою 2,47%, тобто по 197,60 грн на день.
Нараховані за період з 04 лютого 2024 року по 28 лютого 2024 рокупроценти у розмірі 1000,00 грн (40,00 грн * 25 днів) повністю сплачені ОСОБА_1 28 лютого 2024 року.
Судом першої інстанції зазначено про здійснений відповідачем платіж у розмірі 1000,00 грн, проте помилково не враховано його при здійсненні розрахунку процентів.
Крім того, судом зазначено, що згідно розрахунку проценти нараховувались до 17 грудня 2024 року. Однак, такий висновок є помилковим, адже як вбачається з розрахунку, проценти фактично нараховувались лише до 24 вересня 2024 року (з 01 березня 2024 року по 24 вересня 2024 року за 208 днів за ставкою 197,60 грн на день нараховано 41 100,80 грн, і саме така сума процентів вказана у загальному підсумку). 17 грудня 2024 року вказано лише про продаж кредиту у загальному розмірі 49 900,80 грн. Відомостей щодо нарахування процентів з 24 вересня 2024 року по 17 грудня 2024 року у наданому позивачем розрахунку немає, тож колегія суддів не вбачає підстав для нарахування судом процентів у цей період.
При цьому, як правильно врахував суд першої інстанції, 22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення, зокрема, до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».
Так, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Національним банком України у листі від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо застосування Закону № 3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» з метою недопущення порушення прав споживачів. Так, у пункті 2 вказаного листа щодо максимального розміру денної процентної ставки Національним банком України роз`яснено, що «відповідно до пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20 серпня 2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року включно).
Враховуючи, що договір між сторонами укладено 04 лютого 2024 року на строк до 29 січня 2025 року, на спірні правовідносини поширюються вищезазначені обмеження щодо розміру процентної ставки з урахуванням перехідного періоду.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності перерахунку процентів за користування кредитом, однак помилився у періоді розрахунку та не врахував здійснене відповідачем погашення на суму 1000,00 грн.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості відповідача за процентами.
Так, як вже зазначалось, станом на 28 лютого 2024 року нараховані проценти погашені.
За період з 01 березня 2024 року до 22 квітня 2024 року проценти нараховувались за ставкою 2,47% на день, що не перевищує максимальний розмір денної процентної ставки, визначений Законом. Всього за вказаний період нараховано процентів у розмірі 8000,00*2,47%*53 дні = 10 472,80 грн.
З 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року розмір процентів не міг перевищувати 1,5% на день, що складає 8000,00*1,5%*120 днів = 14 400,00 грн.
З 21 серпня 2024 року по 24 вересня 2024 року проценти повинні були нараховуватись за денною ставкою 1%, що складає 8000,00*1%*35 днів = 2800,00 грн.
Отже, за заявлений позивачем період з відповідача до стягнення підлягає 27 672,80 грн (10 472,80 + 14 400,00 + 2800,00) заборгованості за процентами.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що проценти взагалі не підлягають стягненню, оскільки умова договору про їх нарахування є несправедливою і нікчемною, колегія суддів відхиляє, адже положення ч.5 ст.8 Закону України №1734-VIII «Про споживче кредитування», внесені згідно із Законом України №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, не вказують на нікчемність умов договору про надання споживчого кредиту, яким передбачається нарахування процентів за користування кредитом. Вказаною нормою установлено обмеження щодо розміру процентів за користування кредитом, який може нараховуватися кредитором за договором про споживчий кредит, з метою захисту прав споживача від надмірного фінансового навантаження. Умови договору є нікчемними лише у частині встановлення денної процентної ставки вище 1 % після перехідного періоду в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Доводи ОСОБА_1 про те, що позивач, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту і вимог чинного законодавства, спонукав позичальника на укладення договору на вкрай невигідних для нього умовах, які він не міг оцінити, не можуть бути взяті до уваги, оскільки з позовом щодо визнання договору недійсним відповідач не звертався; кредитний договір є чинним; на час його укладення споживачу була надана вся необхідна інформація, викладена у паспорті; ОСОБА_1 підписав договір без застережень та в подальшому частково його виконував, тобто погодився з його умовами.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні зі зменшенням розміру заборгованості, що піддягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал», з 43 400,00 до 35 672,80 грн, з яких 8000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 27 672,80 грн - за процентами.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 1).
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, на 71,5 %, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 732,02 грн (2422,40*71,5%).
При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 3640,00 грн замість 3633,60 грн (а.с. 217). Апеляційну скаргу задоволено частково, відповідно на 28,5%, отже відповідачу позивачем підлягає відшкодуванню 1 035,58 грн судового збору (3633,60*28,5%).
Шляхом взаємозаліку зазначених сум з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 696,44 грн (1732,02 - 1035,58).
Крім того, у позовній заяві ТОВ «Юніт Капітал» просило стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Судом першої інстанції вимоги позивача в цій частині задоволено частково, зменшено розмір судових витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн.
З урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, складності та категорії справи, заперечень відповідача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що справедливим буде стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» 3000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу. ОСОБА_1 не доведено не співмірності таких витрат складності та обсягу виконаної представником позивача роботи.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності доказів оплати гонорару адвоката колегія суддів відхиляє, оскільки розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Відповідні висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, а також постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.
Таким чином, підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 06 листопада 2025 року змінити.
Зменшити розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» за договором № 00-9610639 від 04 лютого 2024 року, з 43 400,00 грн до 35 672 (тридцять п`ять тисяч шістсот сімдесят дві) грн 80 коп та витрат по оплаті судового збору з 2106,82 грн до 696 (шістсот дев`яносто шість) грн 44 коп.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 червня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова