ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6819/23 Головуючий в І інстанції: Дорошинська В.Е. 
Номер провадження: 22-ц/819/915/26    Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року         м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,
суддів: Базіль Л.В.,
Воронцової Л.П.,
секретар Середюк О.О., 

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідачі: ОСББ "САТУРН-5", ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами адвоката Токаленко Валентини Михайлівни, яка діє від імені ОСОБА_1 , а також ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2026 року, ухвалене у складі судді Дорошинської В.Е. в м. Херсоні, дата складення повного рішення – не зазначено, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ "САТУРН-5" в особі голови Тихоші Олени Володимирівни, ОСОБА_2 про зобов`язання виконати роботи по демонтажу, зобов`язання виключення з договору ненаданої послуги та проведення перерахунку заборгованості, стягнення моральної шкоди, примушення надати відповідь, зобов`язання надати розрахунок витрат,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги 

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому після уточнень остаточно просив: зобов`язати голову ОСББ виконати роботи по демонтажу вентиля системи водопостачання в кв. АДРЕСА_1 ; зобов`язати виключити з договору ненадану послугу по технічному обслуговуванню внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання та відведення і центрального опалювання з 2016 року; провести перерахунок заборгованості з 2016 у зв`язку із викладеним, а також за період окупації м. Херсона; стягнути моральну шкоду з голови ОСББ в розмірі 25 тисяч гривень та з ОСОБА_2 35 тисяч гривень; примусити надати відповіді на запити за 2020 та 2022 роки; зобов`язати надати розрахунок витрат з 24.02.2022 по 01.12.2023.
Позов мотивований тим, що оспорюваний договір укладений між позивачем та ОСББ не виконувався, оскільки в квартирі позивача відсутнє водопостачання у зв`язку із незаконним перекриттям, тому просить задовольнити вимогу про виключення з договору ненаданої послуги і решту вимог, як похідних. 

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.11.2023 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи призначити в порядку загального позовного провадження.

Представником відповідача ОСББ подано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити через недоведеність належними доказами позовних вимог.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених в позові та уточненнях.

Представник відповідача ОСББ в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 неодноразово в судові засідання на виклики не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надавала, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її участі не заявляла.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2026 року у задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у справі встановлено, що з 19.11.2021 року позивач не є власником квартири АДРЕСА_2 , оскільки за договором дарування та витягом до нього від 19.11.2021 року позивач подарував вказану квартиру ОСОБА_3 . А тому, як вважав суд, оскільки з моменту припинення права власності позивача на квартиру припинено і його договірні відносини з ОСББ "САТУРН-5", а відтак позовна вимога вимогу про виключення з договору ненаданої послуги не підлягає задоволенню.
Також щодо позовних вимог про проведення перерахунку заборгованості з 2016 року по вказаному вище договору та надання відповідей на запити за 2020 та 2022 роки суд виходив з того, що вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано жодного доказу щодо існування будь-якої заборгованості у нього в ОСББ "САТУРН-5" та неотримання відповідей.
Також щодо позовної вимоги про проведення перерахунку заборгованості за період окупації м. Херсона по вказаному вище договору суд виходив з того, що вона не підлягає задоволенню, оскільки позивач станом на 2022 рік не був власником квартири АДРЕСА_2 .
Також щодо позовних вимог про виконання робіт по демонтажу вентиля системи водопостачання в кв. АДРЕСА_1 та зобов`язання надати розрахунок витрат з 24.02.2022 по 01.12.2023 року суд виходив з того, що вони не підлягають задоволенню, оскільки позивач не є власником квартири АДРЕСА_2 , тому жодні права позивача не порушені.
Також щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоду з голови ОСББ в розмірі 25 000 грн та з ОСОБА_2 в розмірі 35 000 грн суд виходив з того, що вони не підлягають задоволенню, як похідні.
За викладених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. 

На вказане рішення адвокат Токаленко Валентина Михайлівна, яка діє від імені ОСОБА_1 , подала через підсистему "Електронний суд" апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову. При цьому вона послалася на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Зокрема, вказала, що суд не прийняв до уваги того, що сам по собі факт відчуження позивачем 19.11.2021 року квартири АДРЕСА_2 , на користь своєї дочки ОСОБА_3 не свідчить про припинення усіх прав та обов`язків позивача, пов`язаних із користуванням цим житлом. Адже суд безпідставно ототожнив право власності із правом користування, хоча ці правові категорії є різними за своєю природою. ОСОБА_1 продовжує фактично проживати у вказаній квартирі, зареєстрований за її адресою, користується житлом на законних підставах за згодою власника, несе витрати на його утримання, у тому числі, систематично сплачує житлово-комунальні послуги, що свідчить про наявність у нього правового статусу споживача таких послуг. Як вказала скаржник, договір між ОСОБА_1 та ОСББ "САТУРН-5", укладений 25.11.2016 році, є чинним, оскільки він не був розірваний або змінений у встановленому законом порядку, отже не доведено факту припинення надання послуг у правовий спосіб, відтак правовідносини між сторонами продовжують існувати, а позивач є належним суб`єктом вимог щодо якості, обсягу та вартості житлово-комунальних послуг.
Також зазначила, що суд безпідставно дійшов висновку про недоведеність вимог щодо перерахунку заборгованості та ненадання відповідей на запити, не надавши належної оцінки поданим доказам у їх сукупності та не витребувавши додаткові докази, які могли б мати істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому сам факт здійснення позивачем оплати, його звернень до ОСББ та тривалості правовідносин між сторонами свідчить про наявність спірних нарахувань і потребує детальної перевірки, чого судом зроблено не було.
Також вказала, що поза увагою суду залишилось те, що наданими позивачем документами підтверджується факт відсутності водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 . Відключення водопостачання є грубим порушенням прав споживача житлово-комунальних послуг, оскільки вода є базовою життєво необхідною послугою, без якої неможливе нормальне існування людини, в умовах воєнного стану та окупації м. Херсона. 
Також зазначила, що суд не врахував того, що дії відповідача спричинили позивачу значні моральні страждання, які виражалися у постійному психологічному напруженні, відчутті беззахисності, необхідності щоденного пошуку альтернативних джерел води, порушенні звичного способу життя, неможливості забезпечити належні умови проживання.
Також вказала, що суд не врахував того, що адвокат Тихоша С.С. не може вважатися належним представником відповідача, оскільки не надав жодних належних доказів на підтвердження своїх повноважень діяти від імені ОСББ "САТУРН-5". 

Також на вказане рішення подав апеляційну скаргу і сам позивач ОСОБА_1 , в якій він просить його скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову. При цьому він, вказавши по суті на аналогічні підстави, що вказані у скарзі його представника, послався на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 12.05.2026 року о 09:30 годині, однак учасники справи, які до суду не з`явилися і про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається таке.

Наявні надані позивачем: 
--- договір між позивачем та ОСББ "САТУРН-5" від 2016 року відносин власників та управителя; 
--- акти про затоплення від 2020 року квартири АДРЕСА_4 ; 
--- звернення мешканців того ж будинку від 2020 року до ОСББ будинку; 
--- інформаційні запити позивача до ОСББ "САТУРН-5" від 2020 та 2023 року та відповіді на них від ОСББ "САТУРН-5".

Відповідачем долучено належним чином завірену копію протоколу загальних зборів ОСББ про затвердження цільових внесків на 2021 та додатки до нього, а також кошторис на 2021.

Наявний договір дарування та витяг до нього від 19.11.2021 року, відповідно до якого позивач подарував квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_3 .

Таким чином, сторонами не оспорюється, що з 19.11.2021 позивач не є власником квартири АДРЕСА_2 .

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

За положеннями частин 1 і 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ст.12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку":
--- управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління (частина 1);
--- за рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації (частина 2);
--- об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання (частина 3).

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.651 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ч.1 ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. 

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

За приписами ч.3 ст.6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх прав попереднього власника як співвласника.
Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. 

Згідно з ч.2 ст.2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

За приписами ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг – індивідуальний або колективний споживач.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач – це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Суд першої інстанції враховував, що з 19.11.2021 року позивач не є власником квартири АДРЕСА_2 , оскільки за договором дарування та витягом до нього від 19.11.2021 року позивач подарував вказану квартиру ОСОБА_3 . А тому суд обґрунтовано вважав, що оскільки з моменту припинення права власності позивача на квартиру припинено і його договірні відносини з ОСББ "САТУРН-5", відтак позовна вимога вимогу про виключення з договору ненаданої послуги не підлягає задоволенню.

Також суд правомірно вважав необґрунтованими вимоги позивача про проведення перерахунку заборгованості з 2016 року по вказаному вище договору та надання відповідей на запити за 2020 та 2022 роки, адже позивачем не надано доказів щодо існування будь-якої заборгованості у нього в ОСББ "САТУРН-5" та неотримання відповідей.

Крім того, з підстав того, що позивачем не доведено порушення його прав, оскільки він не є власником квартири з 19.11.2021 року, суд обґрунтовано вважав такими, що не підлягають задоволенню вимоги про проведення перерахунку заборгованості за період окупації м. Херсона по вказаному вище договору та про виконання робіт по демонтажу вентиля системи водопостачання в кв. АДРЕСА_1 та зобов`язання надати розрахунок витрат з 24.02.2022 по 01.12.2023 року.

Також, відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоду з голови ОСББ в розмірі 25 000 грн та з ОСОБА_2 в розмірі 35 000 грн суд правомірно виходив з того, що вони не підлягають задоволенню, як похідні.

За викладених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. 

Суд апеляційної інстанції враховує положення Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (зокрема його статтю 13), Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (зокрема його статті 6 і 7) та вважає, що при відчуженні власником квартири вказаної квартири іншій особі договір, який був укладений попереднім власником квартири з ОСББ, припиняє свою дію в момент переходу права власності до іншої особи. Адже новий власник квартири стає членом ОСББ (якщо подасть відповідну заяву) або залишається індивідуальним власником, який зобов`язаний брати участь у витратах. При цьому, до того ж позивач жодними доказами не довів того факту, що при відчуженні квартири було обумовлено збереження його права користування квартирою (проживання).

Також апеляційний суд враховує й те, що при відчуженні квартири колишній власник квартири, який її відчужив (продав, подарував тощо), не залишається споживачем послуг ОСББ та не несе зобов`язань щодо оплати внесків з моменту переходу права власності до іншої особи.

Висновки суду апеляційної інстанції

Таким чином рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційних скарг не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують.
Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на те, що суд не врахував того, що сам по собі факт відчуження позивачем 19.11.2021 року квартири АДРЕСА_2 , на користь своєї дочки ОСОБА_3 не свідчить про припинення усіх прав та обов`язків позивача, пов`язаних із користуванням цим житлом. При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що, як вже було зазначено, аналіз положень Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" свідчить про те, що з відчуженням позивачем своєї квартири іншій особі договір, який був ним укладений з ОСББ, припинив свою дію в момент переходу права власності до іншої особи, позивач при цьому не залишається споживачем послуг ОСББ та не несе зобов`язань щодо оплати внесків з моменту переходу права власності до іншої особи. 
Також підлягають залишенню поза увагою й посилання скаржника на безпідставність висновку суду про недоведеність вимог щодо перерахунку заборгованості та ненадання відповідей на запити, враховуючи, що доказами підтверджується факт відсутності водопостачання, а також те, що сам факт здійснення позивачем оплати, його звернень до ОСББ та тривалості правовідносин між сторонами свідчить про наявність спірних нарахувань. При цьому апеляційний суд виходить з того, що, як правильно зазначено судом, позивачем не надано доказів існування будь-якої заборгованості у нього в ОСББ "САТУРН-5" та неотримання відповідей.
Також підлягають відхиленню посилання скаржника на неврахування судом того, що дії відповідача спричинили позивачу значні моральні страждання. При цьому апеляційний суд враховує те, що вказані вимоги є необґрунтованими я такі, що є похідними. 
Крім того, як такі, що не підтверджені належними доказами, впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не містять в собі підстав для скасування рішення суду першої інстанції, підлягають залишенню поза увагою й інші доводи апеляційної скарги.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду – без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційні скарги адвоката Токаленко Валентини Михайлівни, яка діє від імені ОСОБА_1 , а також ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2026 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови – 12 травня 2026 року.

Головуючий суддя  _ _ _ _ _ _ _ _ _ _     В.В. Майданік

Судді:      _ _ _ _ _ _ _ _ _ _    Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _  Л.П. Воронцова