Справа № 752/9246/26 
Провадження №: 3/752/3294/26 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року cуддя Голосіївського районного суду міста Києва Вдовиченко О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , 

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 621129, 22.03.2026 о 08:50 у м. Києві, вул. Фізкультури, 9, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5.ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 з 03.04.2025, в той день виконував завдання за маршрутом руху як водій-механік, у зв`язку з чим проходив медогляд як 21.03.2026, так і 22.03.2026, про що надав підтверджуючі документи, а саме довідку Форми 5, витяг з журналу реєстрації виходу та повернення в парк машин військової частини НОМЕР_2 , дорожні листи № 899 від 21.03.2026 та №914 від 22.03.2026. 
Таким чином ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, перебував на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 та виконував завдання згідно з посадовими обов`язками.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.
Так, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винуватою, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.
За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.
З дослідженого відеозапису з бодікамер поліцейських, що доданий до матеріалів справи встановлено, що працівниками патрульної поліції зупинено автомобіль, за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 , при цьому останній повідомляє, що є діючим військовослужбовцем, пред`являє військовий квиток. 
Ознайомившись із вказаним відеозаписом з бодікамер поліцейських, суд звертає увагу, що водій ОСОБА_1 повідомляв поліцейським УПП що є діючим військовослужбовцем, виконує завдання, що також підтверджується наданими в судовому засіданні документами.
Отже, на момент зупинки працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 вважався таким, що виконує обов`язки військової служби, а отже був спеціальним суб`єктом відповідно до КУпАП.
Так, частина 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.
Зазначена норма співвідноситься з ч. 1 ст. 130 КУпАП як спеціальна та загальна і за правилами кваліфікації при конкуренції норм дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані за загальною нормою при наявності спеціальної. При цьому, суд самостійно не може змінити кваліфікацію дій ОСОБА_1 на ст. 172-20 КУпАП, оскільки щодо останнього протокол за вказаною статтею спеціальним суб`єктом не складався і останній від нього в суді не захищався.
Крім цього суд вважає за необхідне наголосити на тому, що огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції врегульований ст. 266-1 КУпАП, за частиною другою якої такий огляд може проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
При цьому, за приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Крім того, ОСОБА_1 , заступаючи на маршрут як водій-механік, проходив медичний огляд як 21.03.2026, так і 22.03.2026, що викликає обґрунтований сумнів щодо можливого перебування у стані алкогольного сп`яніння. 
Отже, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допущені порушення норм КУпАП, а саме, не встановлено чи являється ОСОБА_1 спеціальним суб`єктом як діючий військовослужбовець Збройних Сил України, чи перебуває він на час складання протоколу на службі і/або при виконанні службових обов`язків, покладених на нього наказом командира, а також не було залучено посадову особу, уповноважену на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ або командира (начальника) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Ці порушення вимог КУпАП призвели до невірної правової кваліфікації адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За наведених обставин, згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.130, ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя         О.О. Вдовиченко