ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 року м.Дніпро Справа № 908/2183/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),
суддів: Чус О.В., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ” на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.09.2025р. у справі № 908/2183/25 (суддя Зінченко Н.Г.)
за позовом Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ”, (01021, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, буд. 9Б, прим. Д7-1Б)
про стягнення 121 790,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Запорізька міська рада звернулася до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 16.07.2025 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ" про стягнення 121 790,29 грн доходу, отриманого від безпідставно набутого майна (недоотриманої орендної плати за землю) за період з 01.10.2021 по 28.02.2022.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» є власником об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Володимира Українця (раніше - Новокузнецька), буд. 41, які розташовані на земельній ділянці загальною площею 3,4375 га, кадастровий номер 2310100000:03:041:0053, що перебуває у комунальній власності Запорізької міської ради. Договір оренди зазначеної земельної ділянки між сторонами не укладався, що свідчить про безоплатне та безпідставне використання відповідачем земельної ділянки комунальної форми власності з порушенням вимог ст. 206 Земельного кодексу України щодо платності використання землі. Позивач, посилаючись на положення ст. ст. 1212– 1214 Цивільного кодексу України, просив стягнути з відповідача доходи, які він одержав у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.10.2021 по 28.02.2022 у розмірі 121 790,29 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.09.2025 у справі № 908/2183/25 позов Запорізької міської ради задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ" (01021, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, буд. 9Б, прим. Д7-1Б; ідентифікаційний код юридичної особи 41419790) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206; ідентифікаційний код юридичної особи 04053915) 121 790 (сто двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто) грн 29 коп. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.10.2021 по 28.02.2022, а також 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» є власником об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Володимира Українця (раніше - Новокузнецька), буд. 41, розташованих на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:03:041:0053. Договір оренди земельної ділянки між сторонами не укладався, а відповідач не оформив право користування земельною ділянкою. Суд кваліфікував спірні правовідносини як кондикційні, зазначивши, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди щодо земельної ділянки, на якій розташовані ці об`єкти, відносини з фактичного користування без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Суд встановив наявність усіх трьох умов для виникнення кондикційного зобов`язання відповідно до ст. ст. 1212– 1214 ЦК України. Щодо позовної давності суд зазначив, що відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану строки позовної давності продовжуються на строк його дії, у зв`язку з чим підстави вважати пропущеною позовну давність відсутні. Доводи відповідача щодо сплати платежів за землю, наявності справи № 908/1653/22 та бездіяльності позивача суд відхилив як необґрунтовані, зазначивши, що доказів сплати нарахованих позивачем сум за період з 01.10.2021 по 28.02.2022 відповідачем не надано, а наявність судового рішення у справі № 908/1653/22 не свідчить про відсутність заборгованості за інші періоди.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю "МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким залишити позовну заяву Запорізької міської ради без задоволення, а також стягнути з позивача суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи та наданим документам.
Апелянт зазначає, що судом не взято до уваги інформацію, надану відповідачем у відзиві на позовну заяву, зокрема те, що ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» здійснювало декларування та сплату платежів за користування земельною ділянкою у 2021 та 2022 роках, що підтверджується податковими деклараціями з плати за землю за 2021, 2022 роки та витягами з інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску, які свідчать про відсутність заборгованості перед бюджетом.
Апелянт звертає увагу суду на те, що у 2022– 2023 роках Господарським судом Запорізької області розглядалася справа № 908/1653/22 за позовом Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах Запорізької міської ради до ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» про стягнення 450 927,09 грн. Предметом позову у зазначеній справі було стягнення недоотриманих доходів за фактичне користування тією ж самою земельною ділянкою (кадастровий номер 2310100000:03:041:0053) без оформлення правовстановлюючих документів за період з 21.12.2020 по 31.12.2021 року, зокрема: за період з 21.12.2020 по 31.12.2020 - 12 950,92 грн та за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 - 437 976,17 грн.
Апелянт наголошує, що період, за який заявлено заборгованість у справі № 908/2183/25 (з 01.10.2021 по 31.12.2021 - 109 494,06 грн), частково перетинається з періодом, за який нараховано заборгованість у справі № 908/1653/22 (з 21.12.2020 по 31.12.2021). Рішення Господарського суду Запорізької області від 19.01.2023 у справі № 908/1653/22 набрало законної сили та було виконано відповідачем у повному обсязі, тобто ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» повністю сплатило на користь Запорізької міської ради заборгованість з оплати за земельну ділянку, яка існувала за період з 21.12.2020 по 31.12.2021.
Апелянт зазначає, що на дату подання позовної заяви у справі № 908/1653/22 (02.09.2022) існувала заборгованість лише за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 у сумі 437 976,17 грн і була відсутня будь-яка додаткова заборгованість з оплати за землю за інші місяці 2021 року та за 2022 рік, а саме за період з 01.10.2021 по 31.12.2021 у сумі 109 494,06 грн та з 01.01.2022 по 28.02.2022 - 12 296,23 грн, що заявлено у позовній заяві у справі № 908/2183/25. Таким чином, позивач безпідставно намагається стягнути з відповідача неіснуючу заборгованість.
Апелянт також вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги докази, надані відповідачем у відзиві, - податкові декларації з плати за землю за 2021, 2022 роки та витяги з інформаційно-комунікаційної системи ДПС, які свідчать про відсутність заборгованості перед бюджетом, тобто про сплату платежів за земельну ділянку.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Запорізька міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ" та вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 25.09.2025 у справі № 908/2183/25 - без змін, посилаючись на наступне:
Позивач зазначає, що єдиним доводом апелянта є те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що заборгованість, заявлена Запорізькою міською радою у даній справі, включає період, за який нарахована заборгованість по справі № 908/1653/22. Проте позивач вважає такі доводи безпідставними, оскільки предметом розгляду справи № 908/1653/22 було стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 21.12.2020 по 31.08.2021, тоді як предметом розгляду даної справи є стягнення аналогічного доходу за інший період - з 01.10.2021 по 28.02.2022 у розмірі 121 790,29 грн.
Позивач зазначає, що доводи апелянта про відсутність будь-якої додаткової заборгованості на дату подання позовної заяви у справі № 908/1653/22 є безпідставними, оскільки саме позивачем визначається період позовних вимог і розрахунок заборгованості формується на певну дату. Незважаючи на те, що позовна заява по справі № 908/1653/22 була подана у вересні 2022 року, розрахунок заборгованості по тій справі був складений за період з 21.12.2020 по 31.08.2021.
Позивач підтримує висновок суду першої інстанції про те, що доказів сплати нарахованих позивачем сум за період з 01.10.2021 по 28.02.2022 відповідачем не надано, а наявність судового рішення у справі № 908/1653/22, за яким стягнуто суму недоотриманої орендної плати за наступні періоди, не свідчить про відсутність аналогічної заборгованості за попередні періоди. Відповідачем не спростовано наявність заборгованості за період з 01.10.2021 по 28.02.2022, тоді як надані позивачем відомості вказують на наявність такої заборгованості.
Позивач посилається на положення ч. ч. 1, 3 ст. 13, ч. ч. 1, 2 ст. 74, ст. 79 ГПК України щодо обов`язку кожної сторони довести обставини, на які вона посилається, та стандарту вірогідності доказів, а також на ст. 276 ГПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» подало відповідь на відзив, в якій зазначило, що вважає відзив позивача необґрунтованим. Відповідач наголошує, що предметом позову у справі № 908/1653/22 було стягнення недоотриманих доходів за період з 21.12.2020 по 31.12.2021 року (а не по 31.08.2021, як стверджує позивач), що підтверджується розрахунком, доданим до позовної заяви у справі № 908/1653/22, та рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.01.2023 у зазначеній справі. Відповідач повністю підтримує доводи своєї апеляційної скарги та просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2025 у справі № 908/2183/25 витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи № 908/2183/25. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ” на рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2025р. у справі № 908/2183/25 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Запорізької області.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.10.2025 Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ” на рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2025р. у справі № 908/2183/25 (Суддя Зінченко Н.Г.), для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

27.10.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Запорізької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу.
05.11.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю “МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ” надійшла відповідь на відзив.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що: ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (код ЄДРПОУ 41419790) є власником об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Володимира Українця (раніше - Новокузнецька), буд. 41, а саме: трансформаторної підстанції літ. Б загальною площею 69,9 кв.м (на підставі свідоцтва про право власності від 02.12.2020) та будівлі громадсько-торговельного центру літ. А 1-2 загальною площею 11 557,1 кв.м (на підставі свідоцтва про право власності від 22.12.2020); зазначені об`єкти нерухомого майна розташовані на земельній ділянці загальною площею 3,4375 га, кадастровий номер 2310100000:03:041:0053, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Володимира Українця (раніше - Новокузнецька), буд. 41; власником земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:03:041:0053 є Запорізька міська рада на праві комунальної власності; договір оренди зазначеної земельної ділянки між Запорізькою міською радою та ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» не укладався; Господарським судом Запорізької області розглядалася справа № 908/1653/22 за позовом Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах Запорізької міської ради до ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» про стягнення недоотриманих доходів за фактичне користування тією ж самою земельною ділянкою; 
В постанові Верховного Суду від 27.11.2019р. у справі № 923/236/19, викладено наступний правовий висновок:
« Верховний Суд зауважує, що відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити в т.ч. зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову».
Так, звертаючись до суду першої інстанції з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.10.2021 по 28.02.2022 в розмірі 121 790,29грн, Запорізька міська рада наводила, в тому числі, наступні юридичні факти на обґрунтування своєї матеріально-правової вимоги : « … Запорізькою міською радою складено розрахунок, щодо розміру недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (код ЄДРПОУ 41419790), земельною ділянкою площею 3,4375 га, кадастровий номер 2310100000:03:041:0053, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Володимира Українця (раніше - Новокузнецька) буд. 41, без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.10.2021 по 28.02.2022, рахується наступний розмір недоотриманих доходів:
За 2021 рік з 01.10.2021 по 31.12.2021 - 109 494,06грн.;
За 2022 рік з 01.01.2022 по 28.02.2022 - 12 296,23грн.;
Таким чином, загальний розмір недоотриманих доходів за період з 01.10.2021 по 28.02.2022 склав 121 790,29грн. (сто двадцять одна тисяча сімсот дев`яносто грн. 29 коп.)…».
В свою чергу, згідно згідно тексту мотивувальної частини рішення Господарського суду Запорізької області від 19.01.2023 у справі № 908/1653/22, яким позов Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ», м. Київ про стягнення на користь Запорізької міської ради до місцевого бюджету дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в сумі 450927,09 грн. задоволено повністю (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108738024) : « …Згідно вказаного розрахунку загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за період з 21.12.2020 по 31.12.2021, становить 450927,09 грн., зокрема:
-за період з 21.12.2020 по 31.12.2020 12950,92 грн.;
-за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 437976,17 грн.
Враховуючи, що ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» до теперішнього часу користується вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 ЦК України прокурор звернувся до суду із позовом про стягнення з ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» на користь Запорізької міської ради до місцевого бюджету дохід, отриманий від безпідставно набутого майна (у вигляді несплаченої орендної плати за період з 21.12.2020 по 31.12.2021), в у розмірі 450927,09 грн…».
Враховуючи вищевикладене, твердження апеляційної скарги в частині того, що : «…що в 2022 - 2023 році Господарським судом Запорізької області розглядалася справа № 908/1653/22 за позовною заявою Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Запорізької міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» про стягнення 450 927,09 грн.
Предметом позовної заяві у судовій справі № 908/1653/22 було стягнення недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів, що посвідчує право оренди (користування), за період з 21.12.2020 по 31.12.2021 року, в сумі 450 927,09 грн., зокрема:
За період з 21.12.2020 р. по 31.12.2020 р. - 12950,92 грн.;
За період з 01.01.2021 по 31.08.2021 р. - 437976,17 грн.
Це підтверджується розрахунком, який додано до позовної заяви у справі №908/1653/22 (додаток № 3 до відзиву, наданого відповідачем у поточнй справі). В Рішенні Господарського суду Запорізької області від 19.01.2023 року у справі №908/1653/22, яке набрало законної сили, також зазначений аналогічний період, за який нараховано заборгованість.
Кадастровий номер земельної ділянки щодо якої стягувалася заборгованість у справі №908/1653/22 - 2310100000:03:041:0053 площею 3,4375 за адресою: м.Запоріжжя, вул.Новокузнецька, 41, тобто та ж сама земельна ділянка, щодо якої стягується заборгованість у справі №908/2183/25 і період, за який розрахована заборгованість включає в себе період, який розглядався у справі №908/1653/22.
На дату подання позовної заяви у справі № 908/1653/22, датованої 02.09.2022 року, за за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 р. існувала заборгованість лише за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 р. в сумі 437 976,17 грн., і була відсутня будь-яка додаткова заборгованість з оплати за землю за інші місяці 2021 року, 2022 рік, а саме за період з 01.10.2021 по 31.12.2021 в сумі 109 494,06грн., та з 01.01.2022 по 28.02.2022 - 12 296,23грн., що заявлено в позовній заяві.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 19.01.2023 року у справі №908/1653/22 виконано Відповідачем в повному обсязі.
Тобто, на виконання рішення суду, ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» повністю сплатило на користь Запорізької міської ради заборгованість з оплати за земельну ділянку за кадастровим номером 2310100000:03:041:0053 площею 3,4375 за адресою: м.Запоріжжя, вул.Новокузнецька, 41, яка існувала за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 р.
Відповідач наголошує на тому, що Позивач безпідставно намагається стягнути з Відповідача неіснуючу заборгованість за період з 01.10.2021 по 31.12.2021, та з 01.01.2022 по 28.02.2022, інформація щодо якої була відсутня у вересні 2022 року при подачі позовної заяви у справі №908/1653/22.
Вказані обставини Господарським судом Запорізької області взагалі не взято до уваги, а в судовому рішенні від 25.09.2025 року у справі № 908/2183/25 зазначено, що доказів сплати нарахованих позивачем сум за період з 01.10.2021 по 28.02.2022 відповідачем не надано. Наявність судового рішення у справі № 908/1653/22, за яким стягнуто суму недоотриманої орендної плати за наступні періоди, не свідчить про відсутність аналогічної заборгованості за попередні періоди.
Однак, судом не взято до уваги, що заборгованість, що заявлена Запорізькою міською радою в позовній заяві у справі № 908/2183/25 включає в себе період, за який нарахована заборгованість у справі № 908/1653/22…» відхиляються як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.
Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Згідно зі статтями 122, 123, 124 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).
При цьому, згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом оподаткування є земельні ділянки. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Згідно з пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Відповідно до пункту 14.1.147 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю – обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Плата за землю відповідно до пункту 10.1 цього Кодексу належить до місцевих податків, які згідно зі статтею 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зараховуються до відповідних місцевих бюджетів.
Згідно зі статтею 63 Бюджетного кодексу України, місцевий бюджет містить надходження і витрати на виконання повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету.
Таким чином, в порушення вимог статті 206 Земельного кодексу України, безоплатне землекористування призводить до втрат місцевого бюджету міської ради.
Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (стаття 1213 Цивільного кодексу України).
Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції виходить з того, що згідно з чинним законодавством України зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні.
Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).
Кваліфікація спірних правовідносин, як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, означає необхідність застосування у даній справі передбачених статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у вигляді збереження у себе відповідних сум орендної плати.
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними.
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17.
З огляду на викладене, ТОВ “МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ” як фактичний користувач земельної ділянки за кадастровим номером 2310100000:06:015:0043, площею 3,1506 га, яка розташована у м. Запоріжжя, пр. Преображенського інженера, буд. 13, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегло у себе кошти, які мало заплатити за користування нею, зобов`язане повернути ці кошти власнику земельної ділянки (позивачу) на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив такий правовий висновок: у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку статті 1212 Цивільного кодексу України (пункт 27 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19, пункт 7.10 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20).
Відповідно до частини 1 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Інші доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій: « … під час розгляду справи Судом не взято до уваги інформацію, надану відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву.
Так, відповідачем у відзиві зазначено про те, що Товариством здійснювалося декларування та сплата платежів за користування земельною ділянкою у 2021 та 2022 роках, що підтвержено Податковими деклараціями з плати за землю за 2021, 2022 роки та Витягами з інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску, що свідчать про відсутність заборгованості перед бюджетом…» під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р.).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Враховуючи спірний характер правовідносин сторін, колегія суддів вважає, що наведена міра обґрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
У даній справі суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат:

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.02.2024 у справі № 908/3190/23, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ” на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.09.2025р. у справі № 908/2183/25 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 25.09.2025р. у справі № 908/2183/25 – залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3 664,00 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю “МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ”. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус