ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/3837/25        Суддя суду 1 інстанції: Лук`яненко С.А.
Провадження № 33/818/320/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

12 травня 2026 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю захисника Горобця Р.М., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Горобця Р.М. на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 30.09.2025, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою 
ОСОБА_1 , 1999 року народження, 

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 605,60 коп.
Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 03.05.2025 о 21 год 33 хв за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Безлюдівка, вул. Івана Підкопая, б.10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Кanuni», без номерного знаку, із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився під запис бодікамери поліцейського №8080.
Не погодившись з постановою районного суду захисник ОСОБА_1 – адвокат Горобець Р.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з тих підстав, що судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.
Разом з тим захисник ОСОБА_1 – адвокат Горобець Р.М. просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 не був присутній, а копію постанови він та захисник отримали 20.10.2025. 
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.
Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Горобця Р.М., який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.
Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.
В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) працівником поліції зазначено, що 03.05.2025 о 21 год 33 хв за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Безлюдівка, вул. Івана Підкопая, б.10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Кanuni», без номерного знаку, із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився під запис бодікамери поліцейського №8080.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 чи його захисник до суду не надали.
Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.
Посилання в апеляційній скарзі на той факт, що відеозапис не місить даних про керування ОСОБА_1 автомобілем апеляційним судом не приймається, оскільки спростовується матеріалами справи, а саме відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом (а.с. 7).
Апеляційним судом не приймаються доводи захисника про те, що на момент розгляду справи в Харківському апеляційному суді закінчився перебіг строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 38 КУпАП.
За загальним правилом, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті (ч. 2 ст. 38 КУпАП).
В окремих випадках, законодавець передбачив, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (ч. 6 ст. 38 КУпАП).
Тобто, в цьому випадку ст. 130 КУпАП є спеціальною нормою, і за наявності в діях особи ознак вказаного адміністративного правопорушення, строк накладення стягнення слід рахувати з дня його вчинення.
Отже, на момент постановлення рішення місцевим судом строки накладення адміністративного стягнення не закінчилися.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.
Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.
Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не містить альтернатив застосування адміністративного стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника не повинні враховуватись (Гл.10 КУпАП).
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема – пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляд у вказаної справи, суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. 
Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст. 279, 280, 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.
Однак, в матеріалах справи міститься довідка інспектора СРПП ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Дудко І., з якої вбачається, що ОСОБА_1 згідно облікових даних НАІС ДДАІ не отримував водійське посвідчення. (а.с. 5).
Тому покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_1 в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП без урахування даного факту.
У зв`язку з вищевикладеним, вважаю за необхідне змінити постанову з виключенням змотивувальної та резолютивної частини постанови суду першої інстанції фрази «з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік». В іншій частині постанову залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 – адвокату Горобцю Р.М. пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Горобця Р.М. задовольнити частково.
Постанову Харківського районного суду Харківської області від 30.09.2025 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП змінити в частині стягнення.
Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови Харківського районного суду Харківської області від 30.09.2025 фразу: «з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік».
В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду М.Є. Савенко