ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2026 року м.Дніпро Справа № 908/1711/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі: головуючого судді Мартинюка С.В. (доповідач у справі), 
суддів: Золотарьової Я.С., Фещенко Ю.В. 
секретар судового засідання: Рибалка Г.Д.
представники сторін:
від скаржника: не з`явився;
від позивача: не з`явився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної Товариства з обмеженою відповідальністю “КАМЕЛОТ” на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2024 (суддя Науменко А.О.)
у справі №908/1711/24 
за позовом: Запорізької міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915 (пр-т Соборний, 206, м. Запоріжжя, 69105) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “КАМЕЛОТ”, ідентифікаційний код юридичної особи 30651338 (вул. Гоголя, буд. 32, м. Запоріжжя, 69063) 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 
До Господарського суду Запорізької області 13.06.2024 через систему “Електронний суд” надійшла позовна заява Запорізької міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “КАМЕЛОТ” заборгованості за договором оренди землі від 25.09.2015 № 201507000100421, за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 в розмірі 431 289,35 грн.
Позивачем здійснено розрахунок заборгованості з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2022 році склала 13 800 587,34 грн, розмір орендної плати за 2022 рік — 414 017,62 грн. За інформацією Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради відповідач сплатив у 2022 році 31 365,02 грн, що за розрахунком позивача утворило заборгованість у сумі 382 652,60 грн. Нормативна грошова оцінка у 2023 році склала 15 870 675,44 грн, розмір орендної плати — 476 111,26 грн. Відповідач сплатив у 2023 році 427 447,51 грн, що за розрахунком позивача утворило заборгованість 48 663,75 грн. Загальна сума заборгованості за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 за розрахунком позивача склала 431 289,35 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ОСКАРЖУВАНОГО СУДОВОГО РІШЕННЯ У СПРАВІ
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.08.2024 у справі №908/1711/24 позов задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “КАМЕЛОТ”, ідентифікаційний код юридичної особи 30651338 (вул. Гоголя, буд. 32, м. Запоріжжя, 69063) на користь Запорізької міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915 (пр-т Соборний, 206, м. Запоріжжя, 69105) заборгованість за договором оренди землі від 25.09.2015 № 201507000100421, за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 в розмірі 431 289,35 грн. 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “КАМЕЛОТ”, ідентифікаційний код юридичної особи 30651338 (вул. Гоголя, буд. 32, м. Запоріжжя, 69063) на користь Запорізької міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915 (пр-т Соборний, 206, м. Запоріжжя, 69105) витрати на сплату судового збору в розмірі 5 175,47 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що спірні правовідносини сторін врегульовані договором оренди землі № 201507000100421, укладеним 25 вересня 2015 року між Запорізькою міською радою (орендодавцем) та ТОВ «КАМЕЛОТ» (орендарем). За умовами договору відповідач отримав у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,9569 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 47, для розташування плодоовочевої бази. Договір укладено строком до 28 січня 2034 року. Згідно з пунктом 12 договору орендна плата встановлена у розмірі 247 784,47 грн на рік, що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки в цінах 2015 року.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, послався на те, що використання землі в Україні є платним відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України та ст. 270 Податкового кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а відповідач не надав доказів сплати орендної плати у встановленому розмірі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погодившись з вказаним рішенням, через систему « Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю “КАМЕЛОТ” подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.2024 року у справі №908/1711/24, відмовити повністю Позивачу у задоволенні позовних вимог. 2. Здійснити поворот виконання у справі № 908/1711/24 та стягнути з Запорізької міської ради, ЄДРПОУ 04053915, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМЕЛОТ», ЄДРПОУ 30651338, 431 289,35 грн., стягнутих приватним виконавцем в рахунок виконання судових наказів по справі. 

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції, зазначаючи, що справа не підлягала розгляду у спрощеному провадженні без виклику сторін, оскільки ціна позову (431 289,35 грн) перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (302 800 грн станом на 01.01.2024). Відповідач вказує, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки поштове повідомлення про вручення листа містить підпис та прізвище невідомої особи «Мінаков», яка не є працівником товариства, не має повноважень на отримання кореспонденції, а керівник ТОВ «Камелот» Апресова З.Л. зазначеного листа не отримувала.
По суті спору апелянт посилається на звільнення від орендної плати за земельні ділянки, що розташовані на територіях активних бойових дій відповідно до пп. 69.14 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України в редакції Закону від 11.04.2023 № 3050-ІХ та Постанови КМУ від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану». Апелянт зазначає, що Запорізьку міську територіальну громаду віднесено до територій активних бойових дій з 12.03.2022, а тому юридичні особи були звільнені від сплати орендної плати за період з 01.03.2022 по 31.12.2022.
Також апелянт вказує, що позивач безпідставно застосовував змінену нормативну грошову оцінку земельної ділянки без внесення змін до договору та без рішення про затвердження нової технічної документації з нормативної грошової оцінки. Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції, відмовити у задоволенні позову та здійснити поворот виконання рішення.

УЗАГАЛЬНЕНИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Запорізька міська рада не скористалась своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надала суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

РУХ СПРАВИ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.08.2024 у справі №908/1711/24 позов задоволено.
Товариство з обмеженою відповідальністю “КАМЕЛОТ” звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.2024 у справі № 908/1711/24.
Центральний апеляційний господарський суд постановою від 24.06.2025 скасував рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2024, ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та ухвалив здійснити поворот виконання рішення суду першої інстанції.
Верховний Суд постановою від 25.03.2026 скасував постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2025 у справі №908/1711/24 і передав матеріали справи на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду апеляційної скарги у справі №908/1711/24 у складі головуючого судді Мартинюка С.В. (доповідач), суддів Золотарьової Я.С., Фещенко Ю.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2026 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “КАМЕЛОТ” на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2024 у справі №908/1711/24 до свого провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 24.06.2026.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ
25 вересня 2015 р між Запорізькою міською радою (Позивачем, Орендодавецем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМЕЛОТ» (Відповідачем, Орендарем) було укладено договір оренди землі №201507000100421 (далі за текстом – Договір). 
Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.
Згідно з п. 1 Договору Орендодавець відповідно до рішення п`ятдесят п`ятої сесії шостого скликання Запорізької міської ради №24/74 від 28 січня 2015, надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування плодоовочевої бази, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Карпенка- Карого, 47.
Власником земельної ділянки загальною площею 0,9569 га, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 47 (далі – земельна ділянка) є територіальна громада міста Запоріжжя, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №327060292 від 27.03.2023.
Відповідно до п. 11 Договору, договір укладено до 28 січня 2034 року.
Згідно п. 12 Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 247 784 грн. 47 коп. (двісті сорок сім тисяч сімсот вісімдесят чотири гривні 47 коп.), що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2015 року.
Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки за Договором Орендодавець передав земельну ділянку, а Орендар прийняв зазначену земельну ділянку. Тобто Запорізька міська рада виконала умови Договору. 
28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» (повний текст рішення знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайту Запорізької міської ради за посиланням: https://zp.gov.ua/uk/documents/item/33564). Зазначеним рішення Запорізькою міською радою було встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).
Відповідно до додатку до вказаного рішення (повний текст додатку до рішення знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайті Запорізької міської ради за посиланням: https:// zp.gov.ua/ upload/ content/ o_ 1ctv8454o1jog1o5810p7g8qq2tm6.pdf) річний розмір орендної плати за інші земельні ділянки становить 3 відсотки від їх нормативної грошової оцінки.
Запорізькою міською радою складено наступний розрахунок, щодо розміру заборгованості за договором оренди землі ТОВ «КАМЕЛОТ», земельною ділянкою площею 0,9569 га, розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 47, за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, який розраховано наступним чином:
Згідно ст. 289 Податкового Кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. 
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Пунктом 34.6 Договору закріплено, що Орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.
За інформацією Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради (лист від 22.02.2024 № 06.1-14/314) Відповідач сплатив в 2022 році – 31 365,02 грн; 2023 році – 427 447,51 грн.
Загальна сума заборгованості з орендної плати за період 01.01.2022 по 31.12.2023 Відповідача складає: 382 652,60 грн. (за 2022 р.) + 48 663,75 грн (2023 р.) = 431 289,35 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ І ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (стаття 2 цього Закону).
Статтею 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин (стаття 4 Земельного кодексу України).
Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до Закону.
Водночас постанова КМУ "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" була ухвалена відповідно до Закону України від 01.04.2022 №2181-IX “Про внесення змін до Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що Закон України "Про оренду державного та комунального майна" регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим. Об`єктами оренди є майно, перелічене у статті 3 цього Закону.
Отже положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" як і постанови КМУ "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" не застосовуються до оренди землі, оскільки така має окреме правове регулювання.
Статтями 206 Земельного кодексу України та ст. 270 Податкового кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 Податкового кодексу України (розділ «Податок на майно») об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.
Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно статті 206 Земельного кодексу України, пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь міської територіальної громади, на підставі договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до вимог статті 124 Земельного кодексу України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Тож, згідно положень ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.
У відповідності до ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Згідно з ч. 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
За приписами пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).
За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, що діяли на момент спільних правовідносин, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Апеляційний суд зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що на виконання укладеного між сторонами договору оренди землі, позивач виконав покладені на нього зобов`язання за договором та передав відповідачу земельну ділянку, зазначену у даному договорі. 
Виходячи із змісту вищенаведених норм права колегія суддів зазначає, що на відповідача покладено обов`язок щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів за користування земельною ділянкою за договором, а саме: обов`язок щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, на розрахунковий рахунок місцевого бюджету сплачувати орендну плату.
До того ж, згідно з п. 34.6. Договорів орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель, згідно з чинним законодавством.
В свою чергу, апеляційний суд, з урахуванням позиції, викладеної Верховним Судом у складі колегії Касаційного господарського суду у постанові від 25.03.2026 в даній справі, зазначає наступне.
Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. 
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізм їх застосування є різними як за правовим змістом так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України). Більше того, різні числові показники індексації нормативної грошової оцінки та індексу споживчих цін, зокрема, за 2016, 2017, 2018 роки підтверджують відмінність цих двох показників. 
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (абзац 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі"). Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. 
Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до наведеної норми Закону (індексується лише орендна плата).
Колегія суддів Верховного Суду в ухваленій вище постанові зазначає, що під час нового розгляду цієї справи, суду апеляційної інстанції необхідно врахувати вищевикладене, зокрема дослідити умови укладеного сторонами справи договору оренди та, відповідно, з`ясувати фактичний розмір орендної плати, який мав сплатити відповідач у спірний період. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд бере до уваги дані офіційного сайту Національного банку України (https://bank.gov.ua/ua/monetary/report) та Мінфіну (https://index.minfin.com.ua/ua/economy/index/inflation/) - значення коефіцієнтів індексації споживчих цін за 2015 рік складав 1,433, за 2016 рік складав 1,124, за 2017 рік складав 1,137, за 2018 рік складав 1,098, 2019 рік складав 1,041, за 2020 рік складав 1,05, за 2021 рік складав 1,1, за 2023 рік складав 1,266.
Позивач у позовній заяві просить стягнути із Відповідача заборгованість за договором оренди землі за період з 01.01.2022 по 31.12.2023.
Сума заборгованості розрахована наступним чином:
Нормативна грошова оцінка у 2016р.: 8 259 482,35 грн. (нормативна грошова оцінка земельних ділянок в цінах 2015 року) * 1,433 = 11 835 838,20 грн.; 
Розмір орендної плати у 2016 р.: 11 835 838,20 грн. * 3 % (від нормативної грошової оцінки землі) = 355 075,15 грн.
Нормативна грошова оцінка у 2017р.: 11 835 838,20 грн. (нормативна грошова оцінка земельних ділянок в цінах 2016 року) * 1,124 = 13 303 482, 14 грн.;
Розмір орендної плати у 2017 р.: 13 303 482, 14 грн. * 3 % (від нормативної грошової оцінки землі) = 399 104, 46 грн.
Нормативна грошова оцінка у 2018р.: 13 303 482, 14 грн. (нормативна грошова оцінка земельних ділянок в цінах 2017 року) * 1,137 = 15 126 059, 19 грн.;
Розмір орендної плати у 2018 р.: 15 126 059, 19 грн. * 3 % (від нормативної грошової оцінки землі) = 453 781, 78 грн.
Нормативна грошова оцінка у 2019р.: 15 126 059, 19 грн. (нормативна грошова оцінка земельних ділянок в цінах 2018 року) * 1,098 = 16 608 412, 99 грн.;
Розмір орендної плати у 2019 р.: 16 608 412, 99 грн. * 3 % (від нормативної грошової оцінки землі) = 498 252, 39 грн.
Нормативна грошова оцінка у 2020р.: 16 608 412, 99 грн. (нормативна грошова оцінка земельних ділянок в цінах 2019 року) * 1,041 = 17 289 357, 92 грн.;
Розмір орендної плати у 2020 р.: 17 289 357, 92 грн. * 3 % (від нормативної грошової оцінки землі) = 518 680, 74 грн.
Нормативна грошова оцінка у 2021р.: 17 289 357, 92 грн. (нормативна грошова оцінка земельних ділянок в цінах 2020 року) * 1,050 = 18 153 825, 82 грн.;
Розмір орендної плати у 2021 р.: 18 153 825, 82 грн. * 3 % (від нормативної грошової оцінки землі) = 544 614, 77 грн.
Нормативна грошова оцінка у 2022р.: 18 153 825, 82 грн. (нормативна грошова оцінка земельних ділянок в цінах 2021 року) * 1,1 = 19 969 208, 40 грн.;
Розмір орендної плати у 2022 р.: 19 969 208, 40 грн. * 3 % (від нормативної грошової оцінки землі) = 599 076, 25 грн.
За інформацією Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міськоїради (лист від 22.02.2024 № 06.1-14/314) Відповідач сплатив в 2022 році – 31 365,02 грн. 
Таким чином, сума заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 р. складає: грн. – 31 365,02 грн. = 567 711, 23 грн. 
Нормативна грошова оцінка у 2023р.: 19 969 208, 40 грн. (нормативна грошова оцінка земельних ділянок в цінах 2022 року) * 1,266 = 25 281 017, 83 грн.;
Розмір орендної плати у 2023 р.: 25 281 017, 83 грн. * 3 % (від нормативної грошової оцінки землі) = 758 430, 53 грн.
За інформацією Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради (лист від 22.02.2024 № 06.1-14/314) Відповідач сплатив в 2023 році – 427 447,51 грн.
Таким чином, сума заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 р. складає: 758 430, 53 – 427 447,51 = 330 983, 02 грн.
Загальна сума заборгованості з орендної плати за період 01.01.2022 по 31.12.2023 Відповідача складає: 567 711, 23 грн. (за 2022 р.) + 330 983, 02 грн. (2023 р.) = 898 694, 25 грн.
Згідно перерахунку, виконаного апеляційним господарським судом, розмір заборгованості з орендної плати за заявлений позивачем період є більшим, ніж заявлено останнім. Разом з тим, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Пред`явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. 
Враховуючи викладене, колегія суддів розглядає вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 в заявленому позивачем розмірі.
Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Виходячи із змісту вищенаведених норм права, на Відповідача покладено обов`язок щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів за користування земельними ділянками за договорами.
Оренда плата є одним із основних джерел наповнення міського бюджету, а отже існуюча заборгованість відповідача з орендної плати за землю порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та недоотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, які можуть бути використані для задоволення її нагальних потреб.
Апеляційний суд зазначає, що Позивачем доведено правомірність заявлених позовних вимог. В той же час, Відповідачем доказів сплати орендної плати у відповідності до чинного законодавства та у встановленому розмірі не надано, відсутність порушень умов договорів та чинного законодавства не доведено. 
З моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами та у подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 р. у справі № 1917/1188/2012 (№ 826/1291/17) (провадження № 11-1317апп18)).
За таких обставин, пріоритетність застосування судом норм податкового законодавства у порівнянні з положеннями земельного законодавства та Закону України "Про оренду землі", якими регулюються спірні орендні правовідносини між сторонами у даній справі, є безпідставними, що відповідає правовій позиції Верховного Суду у постановах від 09.06.2020 у справі № 911/2685/18, від 13.10.2021 у справі № 910/14176/20.
Колегія суддів зауважує, що справи у спорах, що виникають із земельних відносин, про невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договорами оренди землі, в тому числі ті, де предметом дослідження є наявність заборгованості з орендної плати або предметом є стягнення заборгованості з орендної плати, розглядаються саме господарськими судами в рамках договірних відносин, а не адміністративними судами в рамках контролюючих відносин, з урахуванням положень земельного законодавства, Цивільного кодексу України, Податкового кодексу України.
Суд вправі самостійно, за наданими сторонами доказами, досліджуючи умови договору оренди землі у сукупності з наданими доказами, встановлювати наявність або відсутність заборгованості з орендної плати за договором оренди землі та розмір такої заборгованості. Це жодним чином не є підміною функцій органу доходів і зборів, адже предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості саме з орендної плати за договором оренди землі, тобто у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань Орендарем земельної ділянки перед Орендодавцем.
Висновки щодо належного суб`єкта отримання плати за землю у вигляді орендної плати за земельні ділянки комунальної форми власності, яким виступає міська рада, за позовами про її стягнення з орендаря, були неодноразово підтверджені Верховним Судом у постановах від 13.10.2021 у справі № 910/14176/20, від 04.05.2023 у справі № 910/15023/21.
Крім того, Верховний Суд в ухвалі від 18.03.2021 у справі № 904/5955/19, закриваючи касаційне провадження вказав, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 27.11.2018у справі № 912/1385/17, до правовідносин, які склалися саме між Орендодавцем та Орендарем у межах виконання договору оренди земельної ділянки, підлягають застосуванню норми ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відповідно до ч. 1 якої відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
На підставі викладеного, вимоги позивача визнаються обґрунтованими та правомірними. 
При цьому апеляційний суд враховує, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договорами оренди, а не виконання органами доходів і зборів повноважень щодо донарахування і стягнення обов`язкових платежів.
Відповідач не є власником земельної ділянки, а податковий орган не є стороною договору оренди за яким стягується заборгованість, між сторонами існують господарські відносини, то повноваженнями стягувати орендну плату за договором оренди земельної ділянки, укладеним між відповідачем та позивачем у даному спорі, наділена саме Запорізька міська рада як орендодавець та власник земельної ділянки, що є предметом оренди.
Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України «Про оренду землі», пункт 288.1 статті 288 ПК України). У зв`язку з цим та оскільки орендну плату за землю орендар вносить орендодавцеві (стаття 21 Закону України «Про оренду землі», стаття 288 ПК України), то право на стягнення заборгованості з орендної плати має орендодавець шляхом звернення до відповідного господарського суду в установленому порядку.
Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у Відповідача відсутні законні підстави для звільнення його від сплати за оренду землі.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “КАМЕЛОТ” на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2024 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2024 у справі №908/1711/24 - залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “КАМЕЛОТ” (69093, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 32; ідентифікаційний код юридичної особи) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, буд. 206; ідентифікаційний код юридичної особи 04053915) 10 350, 94 грн судового збору за розгляд касаційної скарги.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 06.07.2026. 

Головуючий суддя С.В. Мартинюк

Суддя Я.С. Золотарьова

Суддя Ю.В. Фещенко