Справа № 192/506/26 
Провадження № 3/192/212/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України
08 травня 2026 року 

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Дніпровського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП,

встановила:

Від Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив, судова повістка була направлена йому Укрпоштою та повідомленням у додаток «Viber»,
Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03, п. 41) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи, що з огляду на правила, встановлені статтею 268 КУпАП, у даному разі явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що 18 лютого 2026 року близько 19 год 30 хв ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітньої дитини, сина дружини, – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виганяв з будинку, в якому він проживає, чим завдав шкоди психічному здоров`ю.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.
Крім того, 18 лютого 2026 року близько 19 год 30 хв ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітньої дитини, доньки дружини, – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме виганяв з будинку, в якому він проживає, чим завдав шкоди психічному здоров`ю.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.
Крім того, 19 лютого 2026 року о 18 год 28 хв у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не виконав вимоги термінового заборонного припису серії АА568807 від 18.02.2026 про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. 
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-8 КУпАП.
Вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 підтверджується такими доказами, наявними у матеріалах справи:
протоколом про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2026 року серії ВАД № 861306, у якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітньої дитини, сина дружини, – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
протоколом про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2026 року серії ВАД № 861305, у якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітньої дитини, доньки дружини, – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
протоколом про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2026 року серії ВАД № 954014, у якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП;
протоколом прийняття заяви від ОСОБА_4 про вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дітей;
поясненням ОСОБА_4 , за змістом якого її чоловік ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дітей, а саме виганяв з будинку, у якому вони проживають;
поясненням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за змістом якого 18.02.2026 близького 17:30 його вітчим ОСОБА_1 проявляв агресію, поводив себе неадекватно, виганяв з дому, після чого він із сестрою пішов до сусідів;
поясненням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за змістом якого 18.02.2026 близького 17:30 його вітчим ОСОБА_1 проявляв агресію, поводив себе неадекватно, виганяв з дому, та вона пішла до сусідів;
копією термінового заборонного припису серії АА № 568807 відносно кривдника ОСОБА_1 та постраждалої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
копією термінового заборонного припису серії АА № 568808 відносно кривдника ОСОБА_1 та постраждалої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 , відповідно до якого визначено рівень небезпеки «низький»;
рапортом інспектора СРПП відділення поліції № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області Бурдюка В.;
поясненням ОСОБА_5 , за змістом якого 18.02.2026 близько 17:30 вона стала свідком того, як її син ОСОБА_1 , перебуваючи у п`яному вигляді ображав дітей, після чого вигнав їх на двір;
поясненням ОСОБА_6 , за змістом якого 18.02.2026 близько 17:35 до неї прийшли сусідські діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які мешкають по АДРЕСА_1 , та повідомили, що їх вітчим ОСОБА_9 , будучи п`яним, ображав їх, після чого вигнав з дому;
відеозаписом;
протоколом прийняття заяви від ОСОБА_4 про невиконання її чоловіком вимог термінового заборонного припису;
поясненням ОСОБА_4 , за змістом якого у неї є чоловік ОСОБА_1 , якому 18.02.2026 поліцією було винесено терміновий заборонний припис із забороною в будь який спосіб контактувати з дітьми, але протягом всієї доби після винесення такого припису він продовжував спілкуватись з дітьми та при цьому виражався нецензурною лайкою, знаходячись в іншій кімнаті, 
довідками за результатами розгляду звернень ОСОБА_4 , складеними інспектором СРПП відділення поліції № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області Бурдюком В.
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, доведена повністю і тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.
При накладенні стягнення суд бере до уваги характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, а також відсутність обставин, які пом`якшують та які обтяжують відповідальність.
Суд зазначає, що вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у стані алкогольного сп`яніння не інкримінується ОСОБА_1 у протоколах про адміністративні правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку, що до ОСОБА_1 потрібно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідатиме вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук