Справа №579/2695/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Кибець І. А.	
Номер провадження 33/816/1247/26 	Суддя-доповідач Соколова Н. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

08 червня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Соколова Н. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 579/2695/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 29.04.2026, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,

установив:
Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 29.04.2026 ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 665,60 грн.
Згідно з постановою, 04.12.2025 о 18.30 год в м. Кролевець по проспекту Миру, 6, ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vivarо, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення.
В обґрунтовування апеляційних вимог, апелянт зазначає, що суд фактично перебрав на себе функцію обвинувачення, оскільки протокол ним за ч. 1 ст. 130 КУпАП не був ним отриманий навіть на час оскарження постанови суду, що на думку ОСОБА_1 , свідчить про упередженість суду у прийнятті рішення у даній справі.
Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку вимог апеляційної скарги, який просив їх задовольнити, суддя апеляційного суду дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
На думку судді апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 04.12.2025 серії ЕПР1 №531737 (а.с.2); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.12.2025 (а.с.6);
висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.12.2025, наданого КП «Кролевецька лікарня» Кролевецької міської ради, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного обстеження на алкоголь (а.с.7); відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, проте останній повідомив, що бажає пройти огляду лікарні. В лікарні ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу (драгер) та повідомив працівників поліції, що бажає здати лише біоматеріали на аналіз вмісту алкоголю в сечі, додав, що це його позиція захисту. Коли медичні працівники надавали ОСОБА_1 контейнер для здачі аналізу сечі, то він також відмовився від здачі вказаного аналізу, пояснивши, що він зараз не може здати вказані аналізи. В результаті вищезазначених відмов ОСОБА_1 , працівниками поліції в присутності останнього був складний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Вказаний протокол ОСОБА_1 відмовився отримувати (а.с. 9).
Дослідивши вказані матеріали, суддя суду апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
При цьому, суддя апеляційного суду зазначає, що відеозаписи події правопорушення є об`єктивними доказами у справі і не залежать від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою певних подій, а засвідчує, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм дій поліцейських, у тому числі і щодо забезпечення ними можливості проходження водієм огляду на стан сп`яніння. 
Наявний у матеріалах справи відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було переглянуто і апеляційним судом, і саме його даними підтверджується факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, який маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду в медичному закладі.
Що стосується доводів апелянта про те, що суд першої інстанції перебрав на себе функцію обвинувачення, оскільки він не отримав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що, на його думку, свідчить про упередженість суду, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, як вбачається з матеріалів даної справи, суд першої інстанції діяв виключно в межах своїх процесуальних повноважень. Як встановлено з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії від 04.12.2025 серії ЕПР1 №531737 був складений уповноваженою посадовою особою — інспектором відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, що повністю відповідає вимогам ст. 255 КУпАП. Таким чином, функція висунення звинувачення у вчиненні правопорушення була реалізована органом Національної поліції, а не судом. При цьому, суддя суду першої інстанції лише здійснив правову оцінку наданих поліцією доказів.
Щодо твердження ОСОБА_1 про неотримання ним копії протоколу, звертаю увагу на те, згідно з наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у графі протоколу «копію протоколу отримав» міститься відмітка "відмовився".
При цьому, апеляційний суд зауважує, що неотримання ОСОБА_1 копії складеного відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП протоколу на стадії апеляційного оскарження, зазначення неправильної адреси місця зупинки, не зазначення у направленні назви медичного закладу не спростовує факт наявності або відсутності в діях особи складу вказаного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про упередженість суду та перебрання ним функцій обвинувачення є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. 
Апеляційний суд вважає, що вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно, з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказам, а висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

постановив:
Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 29.04.2026 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  Н. О. Соколова