Справа № 456/1016/26 
Провадження 2/438/413/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

21 травня 2026 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі судді Дудар О.В.,
за участю секретаря Валькович Г.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що діти постійно проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти в розмірі 2000,00 грн не покривають половини витрат, які позивач несе на утримання дітей. Розмір аліментів, визначений судом не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей. Крім сплати аліментів у визначеному судовим рішенням розмірі, відповідач жодним чином не приймає участі у матеріальному утриманні їхніх дітей. Враховуючи наведене, просить змінити спосіб стягуваних аліментів з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 5 листопада 2019 року. 
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 3 березня 2026 року справу направлено за підсудністю до Бориславського міського суду Львівської області.
Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 7 квітня 2026 року справа визначена для розгляду судді Дудар О.В.
Ухвалою судді від 8 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 21 квітня 2026 року.
17 квітня 2026 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та направлення йому копії позовної заяви з додатками. 
20 квітня 2026 року на адресу відповідача направлено копію позовної заяви з додатками. 
21 квітня 2026 року судове засідання не відбулось у зв`язку з неявкою учасників. Судове засідання призначено на 7 травня 2026 року. 
7 травня 2026 року судове засідання не відбулось у зв`язку з неявкою учасників. Судове засідання призначено на 21 травня 2026 року. 
У судове засідання позивач не з`явилась. До канцелярії суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовільнити. 
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідач у судові засідання 7 та 21 травня 2026 року, будучи належним чином повідомлений про дату та час засідань не прибув. Причини неявки не повідомив. Відзиву чи клопотання не надходило. 
Враховуючи положення статті 223 ЦПК України та заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. 
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 5 листопада 2019 року у справі № 438/858/19 ухвалено стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 1100,00 грн та неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 гривень, починаючи з 16 липня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону.
Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частина 2 статті 182 СК України встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 ЦПК України).
Крім того, згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Аналогічна з правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України, від 5 лютого 2014 року №6-143цс13 та постановах Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18..
Судом встановлено, що діти проживають з матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні та актом обстеження на встановлення факту проживання. 
Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено у 2026 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3512,00 грн.
Як встановлено судом, на даний час аліменти, які визначені до сплати за рішенням суду, є недостатніми для нормального забезпечення утримання дітей та є меншим, ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Жодних передбачених законом обставин, які б свідчили про неможливість сплати відповідачем аліментів визначеним позивачем способом стягнення, судом не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 
У відповідності до статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи положення статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 1331,20 грн судового збору.
Керуючись статтями 78-81, 89, 141, 259, 263-265, ЦПК України, суд
ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 , визначений рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 5 листопада 2019 року у справі № 438/858/19.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей, з дня набрання рішенням суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід користь судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
У частині стягнення аліментів допустити негайне виконання рішення суду за один місяць.
Виконавчий лист, виданий згідно рішення Бориславського міського суду Львівської області від 5 листопада 2019 року у справі № 438/858/19, відкликати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса фактичного місця проживання та листування: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя           Олена ДУДАР