УХВАЛА

30 червня 2026 року
м. Київ

справа № 296/3854/21
провадження № 61-8475ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 02 жовтня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 грудня 2026 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Пенсійного фонду Українипро визнання незаконною постанови правління Фонду соціального страхування України від 25 лютого 2021 року № 19 «Про звільнення заступника директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_1 »; визнання незаконним наказу № 6-к від 25 лютого 2021 року про звільнення ОСОБА_1 ; поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника директора Фонду соціального страхування України з 25 лютого 2021 року; стягнення з Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 лютого 2021 року до дня поновлення на роботі з розрахунку середньоденного заробітку 1 758,10 грн.

Корольовський районний суд міста Житомираухвалою від 02 жовтня 2025 рокузакрив провадження у справі. Роз`яснив позивачу, що справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Житомирський апеляційний суд постановою від 18 грудня 2025 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 02 жовтня 2025 року залишив без змін.

24 червня 2026 року       ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 02 жовтня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 грудня 2026 року в указаній справі. 

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано позивачем 26 травня 2026 року через електронний кабінет, на підтвердження чого надано відповідні докази, а саме картку руху документу. 
Згідно із частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Положеннями частини другої статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту. 

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Корольовського районного суду міста Житомира від 02 жовтня 2025 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 18 грудня 2026 року задовольнити. 
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Корольовського районного суду міста Житомира від 02 жовтня 2025 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 18 грудня 2026 року. 
Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 02 жовтня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 грудня 2026 року. 
Витребувати з Корольовського районного суду міста Житомира цивільну справу № 296/3854/21 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк
до 30 липня 2026 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву
та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко