Справа № 2-773\2008

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2008 року м. Валки

ВАЛКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В складі головуючого судді      Бондаренко В.М.
при секретареві        Заєць Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки цивільну справу за позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку,-
ВСТАНОВИВ:
13 жовтня 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання за ним права власності на 1\2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що з 07 лютого 1999 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. На своє ім"я позивач 08 квітня 2005 року за договором куплі- продажу \ВСА 829990, реєстровий №406/ купив за 20 000 гривень житловий будинок АДРЕСА_1 , взявши борг дві тисячі доларів США \еквівалент 10 000 гривень\ в своєї матері ОСОБА_3 під розписку для купівлі будинку, які до цього часу ще не повернув . Спірний ,трьох кімнатний , житловий будинок вартістю 64 504 грн зареєстрований в КП "Валківське районне бюро технічної інвентарізації"\ реєстровий номер 7102492\ .В цьому будинку зареєстрований позивач, відповідачка та двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В дійсний час Валківським районним судом розглядається справа про розірвання шлюбу, оскільки спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок постійних сварок та вчинення відповідачкою перешкод для його проживання в будинку. В судовому порядку вирішено питання про його вселення в будинок. Позивач також пояснив, що він працює машиністом тепловоза в моторвагонному депо "Люботин", сплачує щомісячно в середньому розмірі 1041 грн. відповідачці аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Всі ці підстави змусили його звернутися з позовом до суду.
Відповідач по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, визнавши його частково ,та просила суд визнати за позивачем право власності на 1\3 частини спірного житлового будинку, а за нею визнати право власності на 2\3 частини цього будинку, оскільки діти не можуть проживати в одній кімнаті .В судовому засіданні відповідачка також пояснила, що дійсно 08 квітня 2005 року був куплений будинок АДРЕСА_1 на ім"я позивача, половину коштів , які були сплачені за договором куплі- продажу будинку, надала позивачу його мати ОСОБА_3 , оскільки спільних коштів подружжя для цього не вистачало . Відповідачка зазначила, що з позивачем вона в другому шлюбі, від першого шлюбу має доньку ОСОБА_6 ,1993 року народження, на яку отримує аліменти в розмірі від 200 гривень щомісячно, також отримує від позивача щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в сумі 900-1000гривень. Аліментів, які отримує від позивача недостатньо для нормального розвитку дітей.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або кількох осіб без визначенні часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.2 ст.372 ЦК України, яка відповідає ст.70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є в спільній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Вирішуючи питання щодо поділу майна та визнання часток суд брав до уваги, що при цьому відсутні будь-які обставини, визначені в ч.3 ст.70 Сімейного Кодексу України, які могли вплинути на нерівність поділу спірного майна - житлового будинку та визнання нерівних часток між сторонами, оскільки майно, що є предметом спору набуте сторонами під час шлюбу за спільні кошти та кошти, які були надані для цього в борг матір"ю позивача. Неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають в спірному будинку, разом з відповідачкою та позивачем, перебувають на утриманні обох батьків та зареєстровані в спірному будинку. Суд вирішуючи питання про виділення між сторонами ідеальних часток, бере до уваги, що в подальшому при вирішенні питання про реальний поділ трьох кімнатного будинку є можливість врахувати інтереси сторін та можливість мати за кожною з них в своєму користуванні максимально однакову за побутовим призначенням площу, а також бажання відповідачки про надання їй в користування двох жилих кімнат.
Оскільки позов по справі задоволено, суд , враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача судові витрати, які були ним сплачені при поданні позову.
Висновки суду підтверджуються слідуючими доказами:-копією витягу БТІ з реєстру про прав власності на нерухоме майно,про те що за власником ОСОБА_1 на підставі договору-куплі продажу від 8.04.2005 року за реєстровим номером БТІ- 7102492 зареєстровано житловий будинок по АДРЕСА_1 вартістю 64504 грн
-копією технічного паспорту на вищезазначений трьохкімнатний житловий будинок,
-свідоцтвами про народження дітей – ОСОБА_7 тата ОСОБА_8 ,
-довідкою про доходи ОСОБА_1 та розмір сплачених аліментів,
-довідкою Валківської ЦРЛ про стан здоров"я неповнолітнього ОСОБА_7 ,
-довідкою Шарівської сільської Ради Валківського району про реєстрацію неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ,
-розпискою про борг позивача,
-копією паспорту позивача.

Керуючись ст.. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 368.372 ЦК України, ст.70Сімейного Кодексу України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1\2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1\2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі - триста двадцять дві гривні 52 коп
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя        Бондаренко В.М.