МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2026 р.  	№ 400/7121/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, 	
про	визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася з позовом до Головного управління ПФУ в Миколаївській області (далі-відповідач) з вимогами:визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення індексації пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 у розмірі 12 236 грн 71 коп. на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,0796 (2024 р.) та 1,115 (2025 р.), а також зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи з 01.09.1994 р. по 10.03.2000 р. та з 11.03.2003 р. по 29.08.2003 р. відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.1988 р.;зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 ( шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 у розмірі 12 236 грн 71 коп. на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та 1,115 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році»,а також зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1994 р. по 10.03.2000 р. та з 11.03.2003 р. по 29.08.2003 р. відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.1988 р. та у зв`язку з тим провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 10.01.2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після отримання листа стало відомо, що Відповідач при розрахунку пенсії не проводить індексацію моєї пенсії з урахуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2024 рік, а у 2025 році (з 01.03.2025 р.) застосовано коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0345 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» (далі - Постанова №209). Тобто, в ході обрахунку моєї пенсії Відповідач не нарахував індексацію за 2024 рік, а у 2025 році застосував менший коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні (1,0345), ніж той, який встановлений пунктом 1 Постанови №209 для індексації пенсій у 2025 році.
Крім того,відповідачем при обчисленні пенсії за віком не зараховано до стажу роботи, який враховується для розрахунку пенсії позивачки , періоди роботи в російській федерації з 01.09.1994 р. по 10.03.2000 р. та з 11.03.2003 по 29.08.2003 р.
Позивачка вважає бездіяльність відповідача щодо проведення індексації пенсії у 2024 році та проведення індексації у належному розмірі у 2025 році шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення моєї пенсії у розмірі 12236 грн 71 коп. на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,0796 (2024 р.) та 1,115 (2025 р.), а також зарахування до мого стажу роботи періодів моєї роботи в рф з 01.09.1994 р. по 10.03.2000 р. та з 11.03.2003 р. по 29.08.20033 протиправною та такою, що порушує право на отримання належних пенсійних виплат, звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.
Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки пенсію позивачці призначено з 18.04.2023 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки, а саме 12 236,71 грн. 
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки складає 12236,71 грн.
Отже, при обчисленні пенсії позивача застосовано показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, в розмірі 12236,71 грн., який перевищує показник 7994,47 грн., який застосовуються при перерахунку пенсії відповідно до Постанови № 185.
Відтак, відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії з 01.03.2024 відповідно до Постанови № 185.
Звертає увагу суду, що оскільки перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року, тобто 3764,40 грн., тому відсутні підстави для врахування при перерахунку пенсії з 01.03.2024 року показників середньої заробітної плати, які враховані при обчисленні пенсії Позивача, а саме 12236,71 грн. із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з яких сплачено страхові внески, та які враховуються для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 відповідно.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році” від 25 лютого 2025 року № 209 (далі — Постанова № 209) з 1 березня 2025 року перерахунок пенсій, згідно з Порядком № 124, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,115.
Згідно з п. 5 Порядку № 124 перерахунок пенсій, у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року (3764,40 грн).
Підпунктом 6 пункту 2 Постанови № 209 визначено, що з метою зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених у різні роки, пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058 за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2024 року включно, які не підвищені згідно з п. 1 цієї постанови, перераховуються шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який використовувався для призначення/перерахунку їх пенсії, на коефіцієнт збільшення, зокрема, для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2023 році, 1,0345. Оскільки, при призначенні пенсії Позивача застосовано показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, в розмірі 12236,71 грн. (за 2020-2022 роки), а на коефіцієнт збільшення 1,115 підвищуються пенсії, які розраховано з врахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 3764,40 грн, індексація пенсії Позивача з 01.03.2025 проведена відповідно до пп. 6 п. 2 Постанови № 209, тобто із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2023 році 1,0345.
Відтак, відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії Позивача відповідно до Постанови № 209 з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,115.
Отже, пенсія позивача розрахована на підставі норм чинного законодавства, тому вимоги позовної заяви є такими, що не підлягають задоволенню з огляду на їх необґрунтованість. Починаючи з 19.06.2023 обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому незалежних державах, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюється відповідно до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/ договорів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 639 дію Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про трудову діяльність та соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, вчиненої 14.01.1993, припинено.
На сьогодні двосторонні угоди/договори в галузі пенсійного законодавства між Україною та росією не укладено. У зв`язку з чим, періоди роботи на території російської федерації, починаючи з 01.01.1992 року не зараховуються до страхового стажу.
Відтак до загального трудового стажу не зараховано період роботи з 01.09.1994 р. по 10.03.2000р. та з 11.03.2003р. по 29.08.2003р. відповідно до трудовоїкнижки серії НОМЕР_1 від 10.04.1988 р, оскільки це робота в російській федерації, що підтверджується Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 22.05.2025 № 143250015263, просить в задоволенні позову відмовити.
Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.Справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 18.04.23 р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Для обчислення розміру пенсії позивачки при її призначенні відповідачем був врахований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020-2022 роки в розмірі 12 236,71 грн.
Позивачу пенсія не була проіндексована на підставі постанов КМУ №185, №209.
Позивач звернувся до відповідача з проханням повідомити інформацію про те, чи проведено позивачу перерахунок пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-VI із застосуванням коефіцієнту збільшення, установленого Постановою КМУ № 185, Постановою КМУ № 209 а також з вимогою усунути порушення законодавства та провести належний перерахунок пенсії позивача з 01.03.2024, з 01.03.2025, якщо зазначений перерахунок проведено не було, відповідач відмовив їй у проведенні перерахунку пенсії.
Позивач не погодилась з відмовою та звернулася до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-ГУ для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-ГУ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 (далі - Порядок №124).
Пунктом 1 Порядку №124 встановлено, що він визначає механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку №124 перерахунку підлягають пенсії, обчислені відповідно до Закону №1058-ГУ
Відповідно до пункту 4 Порядку №124 коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:
К= (ЗСЦ + ЗСЗ) х 50% + 1,
100%
де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);
ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою:
ЗСЗ = Псзп (1) : Псзп (2) х 100 % - 100 %,
де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;
Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку. Перерахунок пенсій відповідно до Порядку №124 проводиться щороку з 1 березня.
Згідно із пункту 5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2148- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Відповідно до пункту 6 Порядку №124 під час перерахунку пенсій у зв язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.
Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Верховним Судом у постанові від 27 січня 2025 р. по справі №200/422/24 зазначено, що «запровадивши удосконалений механізм щорічної індексації пенсій, зокрема особам, пенсія яким призначена за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшенняпоказника середньої заробітноїплати (доходу) в Україні, з якоїсплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів.».
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова №185) передбачено проведення, з 1 березня 2024 року, перерахунку пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі — коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.
Таким чином, індексація пенсій відповідно до Постанови №185 у 2024 році проводиться згідно положень Порядку № 124, а саме - шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на 1 жовтня 2017 року на відповідні коефіцієнти.
У постанові від 27 січня 2025 р. по справі №620/7211/24 Верховний суд зазначив, що «положення Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №° 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», не узгоджені з приписами частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки по-різномувизначають показник, якийзбільшується на відповідні коефіцієнти: показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону); показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні', з якої сплачено страхові внески, та який враховуєтьсядля обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року (за приписами Порядку).», а також те, що «абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення. В іншому випадку, відповідно до частини третьої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов 'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.».
Тобто, не проведення індексації пенсій у 2024 році та встановлення мінімальної доплати у розмірі 100 грн порушує положення частини 2 статті 42 Закону №1058-1У, якою передбачено індексування раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні та не встановлено обмежень щодо відсутності підстав для перерахунку у зв`язку з перевищенням розміру показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні станом на 1 жовтня 2017 р. (з урахуванням підвищень).
Крім того, положення статті 42 Закону № 1058 та Порядку № 124 не містять застережень, що пенсії призначені пізніше підлягають індексації виходячи з показника середньої заробітної станом на 1 жовтня 2017 року або іншого показника, ніж той, який було використано для призначення (перерахунку) пенсії. Таким чином положення пункту 5 Порядку № 124 та врахування показника середньої заробітної станом на 1 жовтня 2017 року, застосовується саме до пенсії перерахованих відповідно до нього, у 2019 році. Відповідного висновку дійшов П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 17 вересня 2024 року по справі № 400/5208/24.
Верховний Суд у постанові від 09 червня 2022 р. по справі № 520/2098/19 зазначив, що «суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).». Тобто, Верховним Судом наголошено на тому, що, зокрема, підзаконні нормативно-правові акти, які не відповідають положенням закону, не повинні бути застосовані судами.
У постанові від 27 січня 2025 р. по справі № 620/7211/24 Верховний Суд зробив висновок про те, що «ГУ ПФУ, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу на підставі частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановивши йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100,00 грн у2021 році, 135,00 грн у 2022 році, 100,00 грн у 2023 році та 100,00 грн у 2024 році, замість застосування коефіцієнта збільшення 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяло не відповідно до вимог чинного законодавства.».
Пунктом 1 Постанови №209 установлено, що з 1 березня 2025 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.
Відповідно до підпункту 6 пункту 2 Постанови №209 з метою зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених у різні роки, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2024 р. включно, які не підвищені згідно з пунктом 1 цієї постанови, перераховуються шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який використовувався для призначення/ перерахунку їх пенсії, на коефіцієнт збільшення.-.для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні', з якої сплаченостраховівнески, таякийвраховувавсядля призначенняпенсіїу2021 році, - 1,0575; для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2022 році, - 1,046; для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2023 році, - 1,0345; для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та якийвраховувавсядляпризначенняпенсіїу2024 році, - 1,023.».
Тобто, вищевказаними положеннями Постанови №209 встановлено декілька коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, серед яких є, фактично, загальний коефіцієнт збільшення, а саме - 1,115, та коефіцієнти збільшення, які урядом визначено застосовувати для тих людей, пенсії яким призначено в певні роки. Зокрема, для тих осіб, пенсії яким призначено (перераховано) у 2023 році, зазначено збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0345.
Таким чином, положеннями Постанови №209, якими закріплено різні коефіцієнти збільшення для різних років призначення (перерахунку) пенсії, впроваджено дискримінаційний підхід щодо збільшення пенсій людей шляхом індексації, який знаходить своє вираження в тому, що пенсіонери, яким призначено або перераховано пенсію пізніше, не мають можливості отримати належний розмір пенсії із врахуванням подорожчання споживчих товарів і послуг.
Уряд України в особі компетентних органів (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики) визначив коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні (1,115). Тобто, саме коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115, при його застосуванні в порядку, передбаченому абзацом 2 та 3 частини 2 статті 42 Закону №1058-ГУ, забезпечує досягнення цілей щорічної індексації - підвищення грошових доходів населення (у тому числі пенсії), що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Натомість, застосовування коефіцієнту збільшення у розмірі 1,0345 у 2025 році не призведе до належного підвищення моєї пенсії та не матиме наслідком відшкодування подорожчання споживчих товарів за минулий рік.
Хочу також звернути увагу суду на той факт, що підпункт 6 пункту 2 Постанови №209 передбачає застосування відповідних коефіцієнтів збільшення за умови, що мова йде про пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2024 року включно, які не підвищені згідно з пунктом 1 Постанови №209. Пункт 1 Постанови №209, як вже зазначено раніше, передбачає перерахунок пенсій згідно з Порядком №124. Враховуючи те, що відповідні положення Порядку №124 щодо індексації пенсій, призначених у 2021-2024 роках, повинні застосовуватися лише відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-ГУ, моя пенсія підлягає збільшенню згідно пункту 1 Постанови №209, із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,115, а не підпункту 6 пункту 2 Постанови №209. Підвищення згідно пункту 1 Постанови №209, для якого є всі відповідні підстави (пенсію мені призначено до 31 грудня 2024 року), унеможливлює підвищення відповідно до підпункту 6 пункту 2 Постанови №209.
Щодо не зарахування до стажу роботи позивачки періодів роботи в російській федерації з 01.09.1994 р. по 10.03.2000 р. та з 11.03.2003 р. по 29.08.2003 р.
Частинами 1 та 2 статті 24 Закону №1058-ГУ визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно із частиною 4 статті 24 Закону №1058-ГУ періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 1 статті 44 Закону №1058-ГУ встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
У квітні 2023 року їй було достроково призначено пенсію за віком відповідно до статті 115 Закону №1058-ІУ
Відповідно до п.6 ч.1 ст.115 Закону №1058-ГУ право на призначення дострокової пенсії за віком мають: «...особи, трудовий договір з якими розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці, у тому числі з ліквідацією, реорганізацією, банкрутством, перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників, яким на день звільнення залишилося не більше ніж півтора рокудо досягненняпенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, за умови
Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. їх реєстраціїудержавній службі зайнятості та відсутності підходящоїдля них роботи, якщо вони мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону;».
Тобто, у зв`язку з відсутністю підходящої роботи та наявністю відповідного положення про право безробітної особи на призначення дострокової пенсії за віком, через службу зайнятості позивачка звернулася до органів ПФ України для призначення дострокової пенсії за віком.
Перелік документів та умови звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії визначає Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року № 13-1)(далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: «...1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;...2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №° 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу);...3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення);...4) відомості про місце проживання особи;...5) документи, які підтверджують право на призначення пенсіїза віком на пільговихумовах;... 6) документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком;... 7) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку;...8) документи, що підтверджують право на виплатугрошовоїдопомоги;». До заяви про призначення пенсії додаються також інші документи, передбачені Порядком №22-1.
До заяви за призначенням/перерахунком пенсії під час подання заяви позивач надала: паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 18 грудня 2003 р.; 2) довідка про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків; 3) свідоцтво про навчання серії НОМЕР_3 ; 4) довідка про відкритий рахунок в банку; 5) трудова книжка серії НОМЕР_1 від 10.04.1988 р.; 6) свідоцтва про шлюб; 7) свідоцтво про народження дитини; 8) архівна довідка від 25.03.2020 р. №05-02-119.
Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Загальний стаж позивачки, що враховується для розрахунку її пенсії, за даними органів Пенсійного фонду України становить 35 років 04 місяці та 24 дні. 
Суд бере до уваги те, що у 90-х роках позивачка певний час працювала в навчальному закладі на території російської федерації. Так, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.04.1988 р. була прийнята на посаду вчителя початкових класів середньої школи №34 міста Норильська з 01.09.1994 р. 29.08.2003 р було звільнено з посади. Після 2003 р. на території рф позивач не працювала та не проживала.
Відповідно до частини другої статті 4 Закону №1058-ГУ якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, є багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р., зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода від 13.03.1992 р.).
Відповідно до статті 1 Угоди від 13.03.1992 р., пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 р. встановлено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.
Тобто, дія цієї угоди розповсюджувалася на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав-учасниць угоди.
В силу положень статті 6 Угоди від 13.03.1992 р., призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Відповідно до статті 11 Угоди від 13.03.1992 р., необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Відповідно до частини 2 статті 13 Угоди від 13.03.1992 р. пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 р., трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.\ Верховна Рада України прийняла Закон України №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі - Закон № 2783-ІХ), який набрав чинності 23.12.2022 р. і яким постановила зупинити у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 р. і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., № 26, ст. 162).
Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (далі - Постанова № 1328), яка набрала чинності 02.12.2022 р. якою постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.24 червня 2023 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №639 «Про припинення дії Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» (вчиненої 14 січня 1993 р. в м. Москві).
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 3 травня 1996 р., ратифікована Законом України від 14.09.2006 року №137-У яка набрала чинності з 01.02.2007 р., визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії. Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.1999 р. щодо тлумачення частини першої вказаної статті 58 Конституції України зазначено, що «за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності', тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія нормативно-правових актів у часі раніше визначалась тільки в окремих законах України (стаття 6 Кримінального кодексу України, стаття 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.».
Таким чином, положення Закону № 2783-ІХ підлягають застосуванню щодо правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто з 23.12.2022 р., а положення Постанови № 1328 - з 02.12.2022 р.Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 року у справі № 820/5348/17 зазначив, що «розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу закону (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визна ченості.».
Відповідно до частини 1 статті 70 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, припинення договору відповідно до його положень або відповідно до Конвенції звільняє учасників договору від усякого зобов`язання виконувати договір у майбутньому та не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників, які виникли в результаті виконання договору до його припинення.
У постанові від 18.01.2024 р. у справі №340/4436/23, Верховний Суд виснував: «За таких обставин безпідставними є посилання Управління на ту обставину, що з 01.01.2023 РФ також припинила участь в Угоді, позаяк вказане не впливає на чинність Угоди для України до 19.06.2023. Крім того, з урахуванням статті 13 Угоди не зважаючи на вихід України з цього міжнародного договору, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень Угоди, не втрачають своєї сили і вразі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.».
Суд погоджується з доводами позивача та вказує, оскільки період трудової діяльності позивачки на території російської федерації закінчено до набрання чинності вищезазначеними нормативними актами (2003 рік), тобто в період дії відповідних Угод та їх положень щодо врахування страхового стажу, вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи з 01.09.1994 р. по 10.03.2000 р. та з 11.03.2003 р. по 29.08.2003 р.
На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Судові витрати покласти на відповідача
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008 код ЄДРПОУ 13844159) задовольнити. 
2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення індексації пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 у розмірі 12 236 грн 71 коп. на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,0796 (2024 р.) та 1,115 (2025 р.), а також зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи з 01.09.1994 р. по 10.03.2000 р. та з 11.03.2003 р. по 29.08.2003 р. відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.1988 р.
3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ЄДРПОУ 13844159) провести індексацію пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 у розмірі 12 236 грн 71 коп. на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та 1,115 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», а також зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1994 р. по 10.03.2000 р. та з 11.03.2003 р. по 29.08.2003 р. відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.1988 р. та у зв`язку з тим провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 10.01.2025 року.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008 код ЄДРПОУ 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати в розмірі 968,96 грн.
5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Суддя А.В. Величко