ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/167/26	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Патер Олега Зеновійовича б/н від 27.04.2026 (вх. суду від 28.04.2026 № 01-05/1267/26)
на рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.2026 (повне рішення складено 06.04.2026, суддя Яворський Б.І.)
у справі № 914/167/26
за позовом: Фізичної особи-підприємця Патер Олега Зеновійовича, с. Муроване, Львівська обл.
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «САД АГРО ТРЕЙД», с.Братковичі Львівська обл.
про: стягнення 295 512,23 грн,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
Фізична особа-підприємець Патер Олег Зеновійович звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «САД АГРО ТРЕЙД» про стягнення 295 512,23 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором перевезення вантажів та надання транспортно-експедиційних послуг, внаслідок чого відбувся простій транспортних засобів на розвантаженні не з вини перевізника понад строк узгоджених термінів, що є підставою для сплати штрафу згідно умов договору.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.03.2026 у справі №914/167/26 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено наявності простою у наданих документах, зокрема у доданих до матеріалів справи CMR накладних дні розвантаження відповідають заявленим датам. Суд вказав, що згідно абз.4 ст.142 Статуту автомобільного транспорту підставою для нарахування штрафу за простій автомобілів слугують відмітки у товарно-транспортному документі та в путьовому листі про час прибуття і вибуття автомобілів, чого у CMR накладних не відображено, отже позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
Не погодившись з рішенням, Фізична особа-підприємець Патер Олег Зеновійович звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.2026 у справі № 914/167/26 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.
Скаржник зазначає, що у ході судового розгляду судом досліджувалась переписка між сторонами (листи, претензії, відповіді або їх відсутність, переписка у месенджерах). Водночас суд не висловив жодних застережень щодо допустимості, належності чи достовірності цієї переписки: не ставив під сумнів її автентичність, не вказував на її фальсифікацію, не відхиляв як доказ. Скаржник вважає, що суд фактично визнав наявність такої переписки між сторонами як встановлений факт, однак не врахував ці докази та обставини при вирішенні рішення, не застосувавши принцип вірогідності доказів.
На думку апелянта, сукупність наявних у справі доказів, а саме: карт простою, складених позивачем; переписки, до якої суд не мав застережень; претензій позивача, що залишились без належної відповіді з боку відповідача, у своїй взаємній сукупності формують достатню доказову базу для підтвердження факту простою.

Товариство з обмеженою відповідальністю «САД АГРО ТРЕЙД» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.2026 залишити без змін.
Відповідач звертає увагу, що надані позивачем докази (акти наданих послуг, CMR накладні) не містять даних щодо простою транспорту з вини замовника, а решта доказів, які на думку позивача, підтверджують простій транспорту з вантажем відповідачем не підписані, тому на його думку не вважаються належними та допустимими. 
Таким чином, на переконання відповідача, суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення у цій справі та підстави для його скасування відсутні.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2026 справу № 914/167/26 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Патер Олега Зеновійовича б/н від 27.04.2026 (вх. суду від 28.04.2026 № 01-05/1267/26) на рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.2026 у справі № 914/167/26; постановлено здійснювати розгляд справи № 914/167/26 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на таке.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:
30.12.2024 Фізична особа-підприємець Патер Олег Зеновійович (перевізник) та Товариство з обмеженою відповідальністю “САД АГРО ТРЕЙД” (замовник) уклали договір №19 про перевезення вантажів та надання транспортно-експедиційних послуг з додатками, відповідно до умов якого, перевізник бере на себе зобов`язання діяти в інтересах та за рахунок замовника, виконувати або організовувати виконання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування та організації перевезень вантажів замовника наземним транспортом, а також надавати інші послуги, необхідні для доставки вантажів замовника, а замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу та надані транспортно-експедиційні послуги встановлену плату.
Відповідно до п.1.2 договору пункт відправлення, пункт призначення, строки виконання, кількість вантажу, вартість перевезення та інші умови вказуються у заявках замовника.
Пунктом 2.1 договору обумовлено конкретний перелік наданих Перевізником послуг, вид та найменування (номенклатура) вантажів, їх специфічні властивості, умови прийому вантажу до перевезення, спосіб навантаження і розвантаження, пункти відправлення та призначення вантажів з одного виду транспорту на інший, маршрут і умови перевезення, термін виконання та вартість послуг, а також інша необхідна інформація, що стосується організації транспортно-експедиційного обслуговування, розмір оплати послуг Перевізника, пов`язаних з виконанням доручення замовника, обумовлюються і зазначаються у відповідній письмовій заявці на організацію перевезення, що надається замовником під кожне конкретне перевезення.
Перевізник зобов`язаний розглянути заявку і підтвердити замовлення або відмовитись від замовлення упродовж семи годин із моменту її отримання. Замовник надає перевізнику заявку, з інформацією про вантаж, маршрут, тариф, тощо. Заявка є чинною та такою, що прийнята до виконання перевізником, після її підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками (за наявності). Будь-які зміни до договору, його додатків, заявок на перевезення є чинними за умови їх підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками (за наявності) (п.2.2 та п.2.3 договору).
Відповідно до п. 3.1.12 договору перевізник зобов`язаний негайно повідомляти замовника про початок простою, з чиєї б вини він не відбувався.
Згідно з п. 3.1.17 договору перевізник зобов`язаний надавати замовнику акт виконаних робіт, рахунки, CMR, товарно-транспортні накладні та податкові документи, що супроводжують поставку вантажу, протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту завершення перевезення, здійсненого на підставі кожної окремої заявки замовника.
За умовами п.5.8.2 договору за простій транспортного засобу на розвантаженні, не з вини перевізника, понад узгоджених термінів, указаних в п.3.3.5 замовник сплачує перевізнику штраф у гривнях по курсу НБУ станом на день простою, у сумі, еквівалентній 150 Євро, за кожний наступний день простою транспортного засобу, крім часу лімітного простою. Курс валюти до гривні розраховується виходячи із офіційного курсу валют, встановлено НБУ, на кожен день простою.
Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2025, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 9.2).
Додатком 1 до договору сторони погодили загальні вимоги до транспорту (автоцистерн/танк - контейнерів).
Додатком 2 до договору обумовлений порядок дій у випадку поломки або аварії транспортного засобу при перевезенні соків концентрованих, соків - напівфабрикатів та/або натуральних ароматичних речовин.
23.10.2024 між сторонами погоджено замовлення № DS/E9199CC6/1, з наступними умовами: дата і час завантаження: 23.10.2024, 1 авто; маршрут: Городок (Львівська обл.) – 37-200 PRZEWОRSK (Польща); назва вантажу: ЯКС у флексах; пункт завантаження: м. Городок; пункт замитнення: митний термінал Городок (територія Захід Ресурсу); пункт розвантаження: Rauch Polska Sp z.o.o.; дата доставки: 13.11.2024; номер автомобіля: НОМЕР_1 ; прізвище водія і телефон: ОСОБА_1 ; вартість перевезення: 1000 євро, оплата по оригіналах документів упродовж 21 робочого дня.
24.10.2024 між сторонами погоджено замовлення DS/E919FE7/1 та DS/E919FE6/1 з аналогічними умовами: дата доставки: 18.11.2024 та 19.11.2024; вартість перевезення: 1000 євро, оплата по оригіналах документів упродовж 21 робочого дня.
Додаткові умови заявок: нормативний простій транспортного засобу упродовж 48 годин (не враховуючи вихідних та святкових днів). Вартість простою по Україні - 70 євро/на добу, по Європі - 100 євро/доба. Замовлення є невід`ємною частиною договору і має повну юридичну силу, якщо воно підтверджене круглими печатками та підписами обох сторін за допомогою факсимільного зв`язку. Умови замовлення являються пріоритетними.
Згідно з рахунком на оплату №55/1 від 13.11.2024 та актом наданих послуг №55/1 від 13.11.2024 вартість послуг склала 43941,60 грн; рахунком на оплату №58/1 від 18.11.2024 та актом наданих послуг №58/1 від 18.11.2024 вартість послуг склала 43653,20 грн, рахунком на оплату №58/2 від 19.11.2024 та актом наданих послуг №58/2 від 19.11.2024 вартість послуг склала 43634,50 грн. Акти наданих послуг підписані сторонами без зауважень та скріплені їх печатками.
Відповідач здійснив оплату наданих послуг за рахунками у повному обсязі.
Відповідно до товарно-транспортних накладних CMR дата приймання вантажу до перевезення: 24.10.2024, розвантаження: 13.11.2024; приймання 25.10.2024 - розвантаження 18.11.2024, приймання 25.10.2024 - розвантаження 19.11.2024. Будь-які зауваження та застереження щодо простою вантажу відсутні.
Позивач стверджує, що між сторонами велись переписки щодо простою автомобілів у черзі при розвантаженні та реєстрації в системі SENT, кількість днів простою відображено позивачем у картах простою.
23.12.2025 позивач направив відповідачу претензії з вимогою оплати вартості простою автомобілів за кожною заявкою, проте такі залишені відповідачем без відповіді та задоволення, тому позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про стягнення 295 512,23 грн за понаднормативний простій.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг транспортного експедирування.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.
Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).
Частиною 12 статті 9 Закону України «Про транспортну експедиторську діяльність» закріплено, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
Відповідно до ч. 1 ст. 933 ЦК України клієнт зобов`язаний надати експедиторові документи та іншу інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення, а також інформацію, необхідну для виконання експедитором обов`язків, встановлених договором.
Статтею 12 Закону України «Про транспортну експедиторську діяльність» визначено, що клієнт зобов`язаний своєчасно надати експедитору повну, точну і достовірну інформацію щодо найменування, кількості, якості та інших характеристик вантажу, його властивостей, умов його перевезення, іншу інформацію, необхідну для виконання експедитором своїх обов`язків за договором транспортного експедирування, а також документи, що стосуються вантажу, які потрібні для здійснення митного, санітарного та інших видів державного контролю і нагляду, забезпечення безпечних умов перевезення вантажу.
Внаслідок підписання договору між сторонами виникли правовідносини з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, що врегульовані серед іншого главою 64 Цивільного кодексу України, Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956, до положень якої Україна приєдналась 01.08.2006 (далі Конвенція).
Статтею 1 Конвенції передбачено, що її положення застосовуються до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачено для доставки, знаходяться в двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.
Згідно із частинами 1-3 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про транзит вантажів" транзит вантажів супроводжується товарно-транспортною накладною, складеною мовою міжнародного спілкування.
Враховуючи норми статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", статті 3 Господарського процесуального кодексу України до спірних правовідносин застосовуються положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, які мають пріоритет над правилами, передбаченими законодавством України.
Стаття 4 Конвенції передбачає, що договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, зокрема, наданою сторонами CMR, якою підтверджується прийняття вантажу до перевезення. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.
Статтею 9 Конвенції встановлено, що вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.
У спірних правовідносинах позивач є перевізником, відповідач - замовником перевезення і вантажовідправником, наявність укладеного між ними договору транспортного експедирування підтверджено.
Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом (CMR), який відображає шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
Як вбачається з матеріалів справи, відмітки в CMR-накладних про понаднормативний простій автотранспортного засобу відсутні, тому як підставно вказав суд першої інстанції, порушення договірних зобов`язань у виді допущення понаднормативного простою автотранспортного засобу належними і допустимими доказами не підтверджена.
В матеріалах справи відсутні також докази повідомлення позивачем відповідача про початок простою і належного документального оформлення зазначеного факту в CMR-накладній , а лист простою складений позивачем в односторонньому порядку.
Крім того, відповідно до п. 3.1.12 договору перевізник зобов`язаний негайно повідомляти замовника про початок простою, з чиєї б вини він не відбувався.
Документи, які надані позивачем і які на його переконання підтверджують факт простою, а саме: карти простою автомобілів (державний номер НОМЕР_2 за період з 23.10.2024 по 13.11.2024; державний номер НОМЕР_3 за період з 25.10.2024 по 18.11.2024; державний номер НОМЕР_4 за період з 25.10.2024 по 19.11.2024) є доказами, що складені позивачем в односторонньому порядку, в матеріалах справи відсутні докази надсилання в претензійному порядку для відповідача звіту стоянок.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.
З долучених до матеріалів справи замовлень вбачається, що сторони погодили дати доставки (13.11.2024, 18.11.2024 та 19.11.2024), які згідно з долученими до матеріалів справи CMR накладними дні розвантаження відповідають заявленим датам. Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно абз.4 ст.142 Статуту автомобільного транспорту підставою для нарахування штрафу за простій автомобілів слугують відмітки у товарно-транспортному документі та в путьовому листі про час прибуття і вибуття автомобілів, чого у CMR накладних не відображено.
Щодо тверджень апелянта про відображення інформації про вимушений простій у картах простою, то такі підписані лише позивачем та не були акцептовані замовником письмово чи фактично, тобто не є погодженими, а тому не створюють будь-яких правових наслідків для відповідача. Долучені до матеріалів справи акти виконаних робіт та виставлені позивачем рахунки на оплату, що були оплачені відповідачем, також не підтверджують факт простою з боку відповідача, адже нараховані позивачем суми до оплати за надані послуги не містять розрахунку простою. Акти наданих послуг підписані сторонами без зауважень, скріплені печатками та оплачено відповідачем, належних та допустимих доказів допущення понаднормативного простою позивачем не надано.
На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованого висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову у цій справі.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.2026 у справі № 914/167/26 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника необґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Тому згідно з ст. 129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Патер Олега Зеновійовича б/н від 27.04.2026 (вх. суду від 28.04.2026 № 01-05/1267/26) - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.2026 у справі № 914/167/26 - залишити без змін.
3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції – покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець