ПОСТАНОВА 
Іменем України

13 травня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 388/2693/25
провадження № 22-ц/4809/997/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді – Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 ;
відповідач -  ОСОБА_2 ;
третя особа - виконавчий комітет Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчого комітету Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2026 року (суддя Баранський Д.М.).

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2026 року зупинено провадження у даній справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України підставою для обов`язкового зупинення судом провадження у цивільній справі є наявність обставини, що свідчить про перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. При цьому, законом не вимагається перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції безпосередньо у зоні бойових дій, у бойовій обстановці тощо. 
З`ясувавши, що згідно з довідкою командира військової частини відповідач перебуває на військовій службі за мобілізацією у цій військовій частині, суд першої інстанції виснував про існування підстави для обов`язкового зупинення судом провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.
Окремо судом зауважено, що відповідач не вимагає здійснення стосовно нього судового провадження у цій справі.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку. Згідно з поданою апеляційною скаргою просить ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2026 року про зупинення провадження у справі скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу № 388/2693/25 для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, щосуд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права; не встановив обставин, що унеможливлюють участь відповідача у справі; допустив порушення принципу розумних строків; не врахував інтереси дітей.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, щовідповідачем до клопотання про зупинення провадження по справі не додано достовірних доказів на підтвердження того, що він перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу, а отже, відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Звертає увагу, що судом першої інстанції при винесенні ухвали не враховано, що зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України направлено перш за все для захисту прав та інтересів військовослужбовців, які позбавлені фізичної можливості брати участь у судових справах, проте відповідач активно використовує свої процесуальні права не тільки у даній справі, а й у інших справах з тим же складом сторін.

Вважає, що суд першої інстанції формально застосував процесуальну норму, не встановивши фактичної неможливості участі відповідача у судовому процесі. Сам факт проходження військової служби не є безумовною підставою для зупинення провадження.

Зауважує, що судом першої інстанції не враховано висновки Верховного Суду про підстави зупинення провадження у справі, викладені у постанові від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19, а також позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25 червня 2025 року у справі № 922/4460/21.

На переконання скаржниці, суд першої інстанції проігнорував той факт, що справи про позбавлення батьківських прав є такими, що безпосередньо стосуються прав та інтересів дитини та потребують невідкладного розгляду. Безпідставне зупинення провадження призводить до затягування розгляду справи та може завдати шкоди інтересам дитини.
Короткий зміст заперечень проти вимог і доводів апеляційної скарги
У поданому до апеляційного суду відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги – безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

Водночас, повідомляє, що не заперечує проти поновлення провадження у справі у порядку ст. 254 ЦПК України, оскільки на теперішній час може брати участь у судовому розгляді справи через свого представника (а.с. 112-114).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2026 року; встановлено строк для подання відзиву на скаргу.

Відповідно до ухвали апеляційного суду від 17 квітня 2026 року закінчено підготовчі дії; постановлено розгляд справи за апеляційною скаргою здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 496/1332/18 (провадження № 61-559св21) зазначив, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Таким чином, з урахуванням того, що розгляд даної справи здійснювався у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення. 

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступного.
Обставини справи, встановлені судами 
ОСОБА_1 звернулась до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до  ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відповідача відносно синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2025 року відкрито провадження у даній справі; залучено виконавчий комітет Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області до участі у цій справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання (провадження) призначено на 06 березня 2026 року о 09 год. 30 хв. у приміщенні Долинського районного суду Кіровоградської області.

26 листопада 2025 року ОСОБА_2 до суду першої інстанції подано клопотання про зупинення провадження у справі до припинення його перебування у складі Збройних Сил України. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач повідомив про існування підстав для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки він на даний час перебуває на військовій службі за загальною мобілізацією у складі Збройних Сил України. Вказав, що дана справа має для нього суттєве значення і він вважає свою участь у її розгляді обов`язковою (а.с. 66).

На підтвердження викладених у клопотанні доводів відповідачем надано копії військового квитка серії НОМЕР_1 та довідки від 28 жовтня 2025 року № 5315 за підписом командира військової частини НОМЕР_2 про те, що старший матрос ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 67-68).

Враховуючи заявлене  ОСОБА_2 клопотання, судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу (а.с. 96).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала суду першої інстанції у даній справі зазначеним вимогам процесуального закону відповідає у повній мірі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22, під час застосування правил п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України та в п. 5 ч. 1 ст.236 КАС України, судам потрібно виходити з такого:
1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;
2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;
3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.
Апеляційним судом зважено на те, що Верховний Суд у своїй постанові від 17 січня 2024 року у справі № 932/9029/23 звернув увагу, що цивільним процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів вказує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного цивільного суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками Об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного цивільного суду (див.: постанови Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 130/1001/17, від 18 січня 2021 року у справі № Б-23/75-02, від 29 вересня 2021 року у справі № 166/1222/20, провадження № 61-9003св21).
Тобто правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду, мають перевагу над висновками колегії суддів і саме вони підлягають застосуванню.

Враховуючи наведене, апеляційним судом не беруться до уваги посилання скаржниці на постанови Верховного Суду від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19 та від 25 червня 2025 року у справі № 922/4460/21.

За викладеного та враховуючи фактичні обставини на момент постановлення оскаржуваної ухвали, а саме: перебування відповідача на військовій службі за загальною мобілізацією у складі Збройних Сил України, що підтверджується належними доказами, а також заявлення ним відповідного клопотання, у якому зазначено, зокрема, про його намір та бажання брати участь у розгляді даної справи, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про наявність визначених процесуальних законом підстав для зупинення провадження у справі у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, визначені процесуальним законом підстави для зміни або скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні. 
Отже, у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що апеляційним судом здійснювалась оцінка законності і обґрунтованості оскаржуваного судового рішення на момент його постановлення судом першої інстанції за обставин, коли відповідач, як діючий військовослужбовець, наполягав на зупиненні провадження у справі.
Однак, як вбачається зі змісту відзиву на апеляційну скаргу, наразі відповідач не заперечує проти поновлення провадження у справі, оскільки має можливість брати участь у її судовому розгляді через представника.
За викладеного, апеляційний суд зауважує, що відповідач не позбавлений права та можливості звернутись до місцевого суду, у провадження якого знаходиться дана справа, із клопотанням про поновлення провадження у справі.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції у даній справі необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2026 року, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний