Справа № 159/2297/26
Провадження № 2/159/1857/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
04 червня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Денисюк Т.В. 
з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

у с т а н о в и в :

20.04.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягувати з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач є його батьком. Останній сплачував аліменти на утримання позивача до 18 років. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 досяг повноліття, однак продовжує навчатися, а саме є студентом 2-го курсу Луцького національного технічного університету денної форми навчання (термін навчання до 30.06.2028), тому не має можливості працевлаштуватися, потребує матеріальної допомоги. Мати позивача не працює, утримує його неповнолітню сестру, відтак не має можливості самостійно забезпечити елементарні потреби позивача, пов`язані з навчанням. 
Просив стягнути з відповідача аліменти на його навчання, розмір яких визначити в частці від заробітку (доходу).
На підставі п.3 ч.6 ст.19, ч.1 ст.274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач не з`явився, 04.05.2026 подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності його представника, позовні вимоги підтримав.
Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, правом подати відзив на позов не скористався. 
Згідно з даними Єдиного державного демографічного реєстру (відповідь № 2639707 від 23.04.2026) відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 12.10.2010 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (частина одинадцята статті 128 ЦПК України).
Суд повідомив відповідача про дату судового засідання в оголошенні на офіційному вебсайті судової влади України та скерував судові виклики на адресу попередньої реєстрації та на адресу та вказану в позовній заяві. Судові виклики повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (рекомендовані повідомлення R067159541395, R067159544637).
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК).
Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) – 04.06.2026.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.11.2006, батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі, який 12.03.2010 був розірваний (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 12.03.2010).
Стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2010, припинене у зв`язку із досягненням сином ОСОБА_4 повноліття.
ОСОБА_1 навчається у Луцькому національному технічному університеті на на другому курсі на факультеті архітектури, будівництва та дизайну на денній формі за державним замовленням зі строком навчання з 01.09.2024 до 30.06.2028, про що зазначено у довідці №4140/2026 від 14.03.2026.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру Ковельської територіальної громади № 2026/000985006 від 20.01.2026. 
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). 
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, за своїм змістом є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків. 
Стаття 199 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо син, дочка продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, тобто стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають значення такі, як наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. 
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. 
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Сімейний кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина, який навчається, не може бути перекладений винятково на його матір.
Верховний Суд у своїй постанові від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16.02.2022 у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зробив висновок, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. 
За матеріалами справи позивач досяг повноліття, не досяг 23 річного віку, навчається на денній формі навчання в навчальному закладі, який знаходиться в іншому населеному пункті, де проживає позивач, а тому об`єктивно ОСОБА_1 позбавлений можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставини, які не потребують доказування про те, що дитина повинна харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. 
Отже, суд вважає доведеною потребу повнолітнього ОСОБА_1 у матеріальній допомозі зі сторони батьків на своє утримання, у зв`язку з його навчанням (придбання речей першої необхідності, продуктів харчування, одягу, доїзду до навчального закладу, до місця проживання тощо). 
Оскільки на цей час ОСОБА_1 не може забезпечити себе самостійно, то саме на обох батьків в рівній мірі покладається такий обов`язок.
Суд встановив, що мати позивача не працевлаштована, на її утриманні, окрім позивача, перебуває неповнолітня дитина, що не спростовано відповідачем
В свою чергу батько позивача всупереч вимог статті 81 ЦПК не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що він позбавлений можливості надавати допомогу на утримання повнолітнього сина.
Що стосується конкретного розміру аліментів, то він має бути необхідним для забезпечення потреб повнолітнього позивача та водночас співмірним з метою їх призначення.
Приймаючи до уваги вартість продуктів харчування, одягу, приладдя для навчального процесу, суд з урахуванням обов`язку обох батьків надавати допомогу, вважає необхідним визначити до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача.
Визначений розмір аліментів не є надмірним, ає об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. 
Відповідач не надав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення аліментів на утримання повнолітнього сина в меншому розмірі. 
Разом з цим, заявлена у позові вимога щодо розміру аліментів з вказівкою про те, що розмір аліментів має бути не меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, є безпідставною через невідповідність вимогам закону, оскільки така вказівка є актуальною при стягненні аліментів на утримання саме неповнолітніх дітей, так як законодавець визначив відмінними прожиткові мінімуми для дітей відповідного віку.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти необхідно присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 20.04.2026.
В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. 
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1331,20 гривень, від сплати якого позивач звільнений на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280, 430 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 7, 18, 181, 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд
У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання на час навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.04.2026 і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку.
В решті позову відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.
Стягнути з  ОСОБА_2 в доход держави 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору (Отримувач коштів: ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (дата зняття з реєстрації 12.10.2010).
Повне судове рішення складене 04.06.2026.

Головуючий	Т. В. ДЕНИСЮК