П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/761/26	

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.,
повний текст судового рішення
складено 03.04.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	

при секретарі –	Марченко І.А.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради, третя особа - Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В січні 2026 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради (надалі-відповідач, Департамент), третя особа - Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (надалі – Управління), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин ОМР у вигляді неприйняття відповідного рішення про відповідність намірів замовника - ФОП ОСОБА_1 щодо продовження паспорту прив`язки місця розташування тимчасових споруд біля будинку АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин ОМР продовжити строк дії паспорту прив`язки: ТС (загальною площею - 23,27 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 (згідно схеми посадки), а саме: прийняти у відповідності до п.п.9.3 - 9.4. Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у АДРЕСА_1 за рішенням ОМР від 09.10.2013р. №3961-VI відповідне вмотивоване рішення про відповідність намірів замовника - ФОП ОСОБА_1 щодо місця розташування тимчасової споруди за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 (згідно схеми посадки).
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що з 2020 року для здійснення підприємницької діяльності використовує стаціонарну тимчасову споруду (ТС) в АДРЕСА_1 , для чого ним було отримано від Управління висновок від 13.01.2020 року №0113/93/в про можливість установки ТС за вказаною адресою, а в подальшому отримано паспорт прив`язки ТС від 20.01.2020 та 22.01.2020 року позивач уклав з Управлінням Договір ТС-47/20 на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 строком з 21.01.2020 р. по 13.01.2025 р.. В подальшому 13.01.2025 року Департаментом продовжено строк дії паспорту прив`язки ТС до 13.01.2026 року, а вже 14.01.2025 року продовжено строк дії Договору ТС-47/20 на право тимчасового користування місцями для розташування ТС до 13.01.2026. У встановлені строки 20.10.2025 позивач звернувся за наданням адміністративної послуги: Комплексна послуга «Продовження терміну дії договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд» за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 (згідно схеми посадки), та отримано від Управління висновок №04-111399 від 21.10.2025 року про можливість продовження строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди № 01-08/55 від 20.01.2020 року за вказаною адресою. Однак Департамент у відповіді за №01-08/961 (01-08/55) від 25.11.2025 відмовив у прийнятті рішення про узгодження/продовження місця розташування ТС, тобто не продовжив строк дії паспорту прив`язки вказаної стаціонарної ТС, посилаючись не недотримання позивачем умов щодо благоустрою прилеглої до ТС території. 
10.12.2025 позивач знов звернувся із заявою про продовження терміну дії договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 , однак листом від 18.12.2025 року Департамент знов відмовив у продовженні строку дії паспорту прив`язки стаціонарної ТС, посилаючись на не усунення попередніх зауважень та вказуючи на нові, а саме: розташування ТС в охоронній зоні існуючої ЛЕП, недотримання вимог щодо безперешкодного доступу для маломобільних груп населення та встановлення металевого паркану навколо ТС з прилеглою територією, межі якої перевищують межі ділянки, які визначені паспортом прив`язки, без надання правовстановлюючих або інших документів на огороджену земельну ділянку, яка перебуває у користуванні позивача. 
В подальшому позивач ще декілька разів звертався із аналогічними заявами, на які отримував відмови Департаменту з посиланням на наведені вище зауваження. 
Позивач вважає, що не продовження відповідачем строку дії паспорту прив`язки місця розташування тимчасової споруду є протиправною бездіяльністю з боку відповідача, яка порушує права позивача на підприємницьку діяльність. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2026 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов задоволений наступним чином:
- визнано протиправною бездіяльність Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин ОМР у вигляді неприйняття відповідного рішення про відповідність намірів замовника - ФОП ОСОБА_1 щодо продовження паспорту прив`язки місця розташування тимчасових споруд біля будинку АДРЕСА_1 ;
- зобов`язано Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин ОМР продовжити строк дії паспорту прив`язки: ТС (загальною площею - 23,27 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 (згідно схеми посадки), а саме: прийняти у відповідності до п.п.9.3 - 9.4. Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у АДРЕСА_1 за рішенням ОМР від 09.10.2013р. №3961-VI відповідне вмотивоване рішення про відповідність намірів замовника - ФО-П ОСОБА_1 щодо місця розташування тимчасової споруди за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 (згідно схеми посадки).
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для відмови у продовженні строку дії паспорта прив`язки, не надавши належної оцінки встановленим Департаментом обставинам, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що продовження строку дії паспорта прив`язки є адміністративною процедурою, яка передбачає перевірку відповідності фактичного стану тимчасової споруди вимогам законодавства, містобудівної документації та раніше виданого паспорта прив`язки, а тому наявність порушень, про які Департамент повідомляв позивача, є самостійною та достатньою підставою для відмови у продовженні строку дії паспорта. 
На думку апелянта суд безпідставно відхилив доводи Департаменту про розміщення об`єкта в охоронній зоні ліній електропередачі, про незабезпечення безперешкодного доступу для маломобільних груп населення, передбачених ДБН В.2.2-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення», про наявність у об`єкта фундаменту, що виключає можливість його віднесення до тимчасових споруд, та про існуючи фактичні межі огородження, які істотно перевищують межі та площу благоустрою, визначені у чинному паспорті прив`язки, без надання жодних правовстановлюючих чи дозвільних документів на використання огородженої земельної ділянки, що свідчить про використання земельної ділянки поза межами, визначеними паспортом прив`язки, та з порушенням вимог земельного законодавства. 
Апелянт стверджує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки встановленому факту відхилення від паспорта прив`язки в частині самовільного облаштування навколо об`єкта огорожі (паркану), без внесення відповідних змін до паспорта прив`язки та без погодження з уповноваженими органами, що є порушенням містобудівних вимог, оскільки розміщення будь-яких додаткових конструктивних елементів, не передбачених паспортом прив`язки, свідчить про відхилення від затверджених умов розміщення тимчасової споруди.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, зазначає наступне.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем та діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серії ВОО № 059761 від 30.03.2004 року. 
В 2020 році позивачем було надано заяву до Одеської міської ради з пропозицією розміщення ТС за адресою: АДРЕСА_1 та отримано висновок про можливість установки ТС за вказаною адресою. 
В порядку, визначеному рішенням ОМР від 09.10.2013р. №3961-УІ “Про затвердження Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у м. Одесі”, позивачем було подано до Департаменту архітектури та містобудування ОМР заяву про намір встановити ТС в порядку п.7.4. зазначених Правил із зазначенням товарної спеціалізації ТС.
22.01.2020 року між Управлінням та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір ТС-47/20 на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 9, строком з 21.01.2020 р. по 13.01.2025 р..
У подальшому Договір ТС-47/20 було продовжено (пролонговано) з 14.01.2025 р. по 13.01.2026 р. на підставі висновку Управління від 05.12.2024 №04-11/1225 про можливість продовження строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди №01-08/55 від 20.01.2020, строком дії на 1 рік.
21.10.2025 Управління знову видало позивачу висновок №04-111399 про можливість продовження строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди №01-08/55 від 20.01.2020, строком дії на 1 рік.
Отримавши такий висновок, позивач 22.10.2025 звернувся із заявою щодо продовження терміну дії договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд” за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 .
Листом від 25.11.2025 року Департаментом повідомлено, що розглянувши надані матеріали Департамент не продовжує строк дії паспорту прив`язки стаціонарної ТС із зазначенням таких причин: на розгляд надано фотофіксація, недостатньої якості та без прив`язки до місцевості, у зв`язку з чим неможливо встановити стан благоустрою та зовнішній вигляд тимчасової споруди на теперішній час; при виїзді на місце фактично встановлено, що прилегла територія навколо стаціонарної тимчасової споруди, огороджена металевим парканом, а межи огородження території розширено порівняно з межами благоустрою, визначними у оформленому паспорту прив`язки, та в межах огородженої території розташовані автомобілі. Крім того Департаментом зазначено, що у оформленому паспорти прив`язки визначено що благоустрій включає мощення тротуарною плиткою, однак фактично благоустрій не виконано навіть частково, що суперечить вимогам вищезазначених нормативних актів. Додатково повідомлено, що ТС розташована в охоронній зоні існуючої ЛЕП. Раніше Департаментом архітектурі та містобудування ОМР у повідомлені про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС від 20.01.2020 №01-08/55, повідомлялося про необхідність отримання погоджень служб експлуатуючих інженерних мережі міста (у зв`язку з розташуванням ТС на інженерних мережах, та це може ускладнювати доступ до мереж для технічного обслуговування та ремонту), балансоутримувача зеленої зони, однак, вищевказані узгодження не надано.
10.12.2025 позивач повторно звернувся із заявою щодо продовження терміну дії договору на право тимчасового користування місцями для розташування ТС.
Листом від 18.12.2025 Департамент повідомим позивача, що розглянувши надані матеріали Департамент не продовжує строк дії паспорту прив`язки стаціонарної ТС. За результатами розгляду матеріалів, щодо місяця розміщення стаціонарної тимчасової споруди, Департаментом було надано аргументовану відповідь листом від 25.11.2025р., однак зауваження, зазначені у листі, усунені лише частково. Вищевказана ТС розташована в охоронній зоні існуючої ЛЕП. Крім того, відповідно до наданої фотофіксації фактичного розміщення ТС станом на теперішній час, встановлено, що ТС розміщена на бетонній основі, але вимоги щодо безперешкодного доступу для маломобільних груп населення, відповідно ДБН В.2.2-40:2018 “Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення”, не передбачені. До того ж, під час виїзду на місце було встановлено, що навколо стаціонарної тимчасової споруди територія огороджена металевим парканом. Межи огородження території збільшені відносно з межами та площею благоустрою, визначному у оформленому паспорту прив`язки. Однак, правовстановлюючих або інші документи на огороджену земельну ділянку, яка перебуває у коректуванні, не надано. Раніше Департаментом архітектурі та містобудування ОМР у повідомлені про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС від 20.01.2020 №01-08/55, повідомлялося про необхідність отримання погоджень служб експлуатуючих інженерних мережі міста (у зв`язку з розташуванням ТС на інженерних мережах, та це може ускладнювати доступ до мереж для технічного обслуговування та ремонту), а також балансоутримувача зеленої зони, однак, вищевказані узгодження не надано.
22.12.2025 позивач ще раз звернувся із заявою щодо продовження терміну дії договору на право тимчасового користування місцями для розташування ТС, на що отримав письмову відповідь департаменту від 24.12.2025, в які повідомлено, що Департамент не продовжує строк дії паспорту прив`язки стаціонарної ТС, оскільки за результатами розгляду матеріалів щодо місця розміщення стаціонарної ТС Департаментом було надано аргументовану відповідь від 18.12.2025р., від 25.11.2025р., однак зауваження, що були вказані у листах, не усунені.
25.12.2025 позивач ще раз звернувся із заявою щодо продовження терміну дії договору на право тимчасового користування місцями для розташування ТС, на що також отримав письмову відмову Департаменту від 31.12.2025 із зазначенням аналогічних підстав для відмови. 
02.01.2026 позивач також звернувся із заявою щодо продовження терміну дії договору на право тимчасового користування місцями для розташування ТС.
Листом від 18.01.2026 Департамент повідомив позивача, що не продовжує строк дії паспорту прив`язки стаціонарної ТС. За результатами розгляду матеріалів щодо місця розміщення стаціонарної тимчасової споруди, Департаментом було надано аргументовану відповідь від 31.12.2025, від 24.12.2025, від 18.12.2025, від 25.11.2025, однак зауваження що були вказані у листах не усунені. Вищевказана ТС розташована в охоронній зоні існуючої ЛЕП. Крім того, відповідно до наданої фотофіксації фактичного розміщення ТС станом на теперішній час, встановлено, що ТС розміщена на бетонній основі, але вимоги щодо безперешкодного доступу для маломобільних груп населення, відповідно ДБН В.2.2-40:2018 “Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення”, не передбачені. До того ж, під час виїзду на місце було встановлено, що навколо стаціонарної тимчасової споруди територія огороджена металевим парканом. Межи огородження території збільшені відносно з межами та площею благоустрою, визначному у оформленому паспорту прив`язки. Однак, правовстановлюючі або інші документи на огороджену земельну ділянку, яка перебуває у коректуванні, не надані. Раніше Департаментом архітектурі та містобудування ОМР у повідомлені про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС від 20.01.2020 №01-08/55 повідомлялося про необхідність отримання погоджень служб експлуатуючих інженерних мережі міста (у зв`язку з розташуванням ТС на інженерних мережах, та це може ускладнювати доступ до мереж для технічного обслуговування та ремонту), а також балансоутримувача зеленої зони, однак, вищевказані узгодження не надано. Подальший розгляд документів та графічних матеріалів неможливий без усунення виявлених недоліків.
Отримавши вищевказані відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступних узагальнених доводів та висновків:
- висновки (маються на увазі висновок Управління про можливість встановлення ТС за вказаною адресою від 13.01.2020, або висновок цього органу про можливість продовження строку дії паспорту прив`язки вказаної ТС від 21.10.2025) не мають строку чинності, а також Правилами розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених Одеською міською радою 09.10.2013 №3961-VI не визначено, що при отриманні негативного рішення на адміністративну послугу, позитивні висновки отримані на першому етапі адміністративної послуги, можуть вважатися нечинними, або заборонено звертатися з позитивними висновками повторно;
- будь-яких підстав для відмови позивачу у продовженні строку дії паспорту відповідачем, які визначені пунктом 9.5 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у м. Одесі, затверджених рішенням ОМР від 09.10.2013р. №3961-VІ, відповідачем не наведено;
- є безпідставними посилання відповідача на приписи п. 11.3 Правил, оскільки вказаними приписами врегульовано порядок встановлення тимчасових споруд, однак тимчасова споруда за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 вже встановлена. При цьому, позивач звертався до Департаменту задля продовження терміну дії договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд” за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 ;
- будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем вчинялися дії щодо відхилення від паспорта прив`язки тимчасової споруди відповідачем суду не надано;
- бездіяльність відповідача щодо неприйняття відповідного рішення про відповідність намірів замовника - ФОП ОСОБА_1 щодо продовження паспорту прив`язки місця розташування тимчасових споруд біля будинку 9 вул. Інглезі в м. Одесі є протиправною, а тому є підстави для зобов`язання відповідача продовжити строк дії паспорту прив`язки ТС.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне. 
В Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування (ст.7 Конституції України).
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частити 1 та 2 статті 8 Конституції України).
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).
Засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ч.2 ст.23 Закону №280/97-ВР).
Відповідно до частини 4 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначено відповідним Порядком, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011 (надалі – Порядок №244).
Згідно з додатком 1 Порядку № 244 паспорт прив`язки включає: схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, в якій вказується площа земельної ділянки згідно з документами на землекористування, а також схему благоустрою прилеглої території; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС); технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж; реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація).
Рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 №3961-VI затверджені Правила розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у місті Одесі (надалі - Правила). 
Згідно п.3.1. розділу 3 Правил, Департамент видає повідомлення про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС або відмовляє у його видачі, видає паспорти, вносить у них зміни, переоформлює, анулює та/або продовжує строки їх дії, в порядку, встановленому чинним законодавством та цими Правилами, реєструє та веде облік виданих паспортів.
Відповідно до розділу 2 Правил, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (надалі - Уповноважений орган) є Уповноваженим органом зі здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання цих Правил, у зв`язку з чим, укладає договори на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд, здійснює інвентаризацію, а також обстеження і фіксацію недотримання фізичними і юридичними особами вимог Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі і внаслідок виявлення фактів недотримання вимог цих Правил складає акти фіксації, надає фізичним та юридичним особам обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень цих Правил, контролює виконання цих приписів та вживає заходи з демонтажу у разі їх протиправного розміщення.
Згідно п.6.1. Правил підставою для розміщення ТС в межах м. Одеси є паспорт, який надається Управлінням та договір з Уповноваженим органом. 
Самовільне розміщення ТС та розміщення ТС на зеленій зоні - забороняється. 
Пункт 7 Правил містить наступні положення стосовно порядку отримання паспорту прив`язки:
- підставою для встановлення ТС є паспорт (додаток 1) та відповідний договір на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС, укладений з Уповноваженим органом (п.7.1.);
- для укладення (продовження) договорів на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС заявник звертається до Управління із заявою, до якої додаються: документ в якому зазначається товарна спеціалізація ТС в довільній формі, витяг про державну реєстрацію суб`єкта господарювання, графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані суб`єктом господарювання у довільній формі на топографо-геодезичній основі (М 1:500); реквізити суб`єкта господарювання (найменування, ПІБ керівника юридичної особи, або ПІБ фізичної особи - підприємця, місцезнаходження юридичної особи або адреса місця проживання фізичної особи - підприємця, контактна інформація) (п.7.2.);
- Управління в термін до 3-х робочих днів готує висновок щодо можливості установки ТС за конкретною адресою згідно із вимогами чинного законодавства та товарної спеціалізації ТС або направляє заявнику письмову мотивовану відмову у можливості установки ТС за конкретною адресою або відмову в укладенні (продовженні) договору на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС. Копія відповіді заявнику, що містить позитивний висновок щодо можливості установки ТС за конкретною адресою або мотивовану відмову у можливості установки ТС за конкретною адресою чи відмову в укладенні (продовженні) договору на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС одночасно з направленням заявнику надсилається до Департаменту (п.7.3); 
- у разі отримання позитивного висновку Управління щодо можливості установки ТС за конкретною адресою, укладенні (продовженні) договору на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС, заявник, який має намір встановити ТС, укласти (продовжити) договір на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС, звертається до Управління шляхом подачі заяви про намір встановити ТС через управління надання адміністративних послуг. Заява про намір встановити ТС подається у довільній формі із зазначенням в ній товарної спеціалізації ТС (п.7.4.);
- управління надання адміністративних послуг реєструє подану заяву у встановленому порядку та не пізніше наступного дня після її отримання передає заяву з доданими до неї документами до Департаменту для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС (п.7.6);
- Департамент протягом десяти робочих днів з дня подання такої заяви приймає рішення про відповідність або невідповідність будівельним нормам намірів розміщення ТС (п.7.7.).
Порядок продовження дії паспорту прив`язки регулюється пунктом 9 Правил, який містити, зокрема, такі положення:
- строк дії паспорта продовжується на підставі заяви, яка подається до Управління власником (користувачем) ТС у довільній формі не пізніше ніж за один календарний місяць до закінчення строку дії паспорту. До такої заяви додається оригінал паспорту. Заява про продовження строку дії паспорту, подана з порушенням строку, встановленого цим пунктом, розгляду не підлягає. В такому випадку власник (користувач) ТС отримує паспорт у загальному порядку, встановленому цими Правилами (п.9.1);
- у разі відсутності зауважень Управління до поданих заявником документів, Управління надає висновок щодо продовження строку дії паспорту та передає його разом з заявою та доданими документами до Департаменту (п.9.2);
- продовження строку дії паспорта здійснюється Департаментом шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті. На вимогу заявника продовження паспорту відбувається шляхом заміни виданого бланку паспорту, при цьому номер такого паспорту залишається незмінним, а змінюється лише термін дії (п.9.3);
- протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви Департамент продовжує строк паспорту або відмовляє у його продовженні на підставі негативного висновку Уповноваженого органу (п.9.4);
Пункт 9.5 Порядку визначає такі підстави для відмови у продовженні строку дії паспорту: 
- розміщення ТС за відсутності укладеного з Уповноваженим органом договору на право тимчасового користуванням місцем під розміщення ТС, якщо обов`язковість його укладання визначена цими Правилами (п.9.5.1.);
- затвердження виконавчим комітетом Одеської міської ради комплексної схеми розміщення ТС, якою не передбачено можливість розміщення ТС на цьому місці або тип, вид, розміри ТС не відповідають параметрам, визначеним у схемі (п.9.5.2);
- невідповідність товарної спеціалізації ТС, що зазначалась у заяві про намір встановлення ТС (п.9.5.3). 
Пункт 9.7 Правил визначає, що відмова у продовженні строку дії паспорту може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством.
Як вбачається з матеріалів справи, звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено тим, що відповідач - Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради, відмовив позивачу у продовженні строку дії паспорту прив`язки стаціонарної ТС№01-08/55 від 20.01.2020, як підстави для продовження строку дії договору на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС від 22.01.2020 ТС-47/20, при наявності позитивного висновку Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради №04-111399 від 21.10.2025 про можливість продовження строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди №01-08/55 від 20.01.2020.
Частиною 1 статті 5 КАС України чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Позивач вважає, що в рамках спірних правовідносин відповідачем допущена протиправна бездіяльність, оскільки відповідач не прийняв відповідного рішення про продовження строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди №01-08/55 від 20.01.2020, що в свою чергу унеможливлює продовження дії договору на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС від 22.01.2020 ТС-47/20, і робить неможливим подальше здійснення позивачем підприємницької діяльності з використанням вказаної стаціонарної ТС.
Суд першої інстанції погодився із наявністю такої протиправної бездіяльності.
Колегія суддів зазначає, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень полягає в пасивній поведінці такого суб`єкта, тобто неприйняття рішення або невчинення юридично значущих дій, коли вони були зобов`язані та мали можливість їх вчинити відповідно до закону, що призвело до порушення прав або інтересів особи. 
Однак в рамках спірних правовідносин такої пасивної поведінки з боку відповідача не вбачається, оскільки на кожну заяву позивача про продовження терміну дії договору на право тимчасового користування місцями для розташування ТС відповідач надавав позивачу письмову відповідь-відмову із зазначенням підстав для такої відмови. 
Право відповідача надавати таку відмову передбачено п.9.4 Правил.
Виходячи з цього, предметом оскарження у даній справі має бути не бездіяльність відповідача, а його відмова у продовження строку дії паспорту прив`язки ТС №01-08/55 від 20.01.2020, як підстави для продовження строку дії договору на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС від 22.01.2020 ТС-47/20.
Отже, рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльності Департаменту у вигляді неприйняття відповідного рішення про відповідність намірів замовника - ФОП ОСОБА_1 щодо продовження паспорту прив`язки місця розташування ТС біля будинку 9 вул. Інглезі в м. Одесі підлягає скасуванню, з прийняттям в частині цих позовних вимог постанови про відмову у їх задоволенні.
В той же час колегія суддів зазначає, що сама по собі помилка позивача у визначенні предмета оскарження не може бути єдиною та безумовною підставою для відмови у наданні позивачу судового захисту, оскільки завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а тому встановивши такі порушення з боку суб`єктів владних повноважень, саме адміністративний суд повинен обрати належний та ефективний спосіб для захисту та відновлення порушених прав та інтересів.
Відповідно, під час розгляду кожної справи адміністративний суд повинен встановити, в чому саме полягають права, свободи або законні інтереси, за захистом яких звернувся позивач, чи має місце їх порушення та які способи захисту треба застосувати для їх захисту та відновлення.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Стаття 13 Конвенції, крім іншого визначає те, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, а винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Як йшлося вище, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції можливий за наявності двох обов`язкових умов: забезпечення поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Відсутність "бажаного результату" виключає можливість визначення ефективності правового захисту, оскільки "бажаний результат" встановлює межі (кінцеву мету) правового захисту, який полягає у використанні передбачених законом можливостей для поновлення порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права саме в цих межах.
Оскільки інтереси позивач полягають у продовженні здійснення своєї підприємницької діяльності з використанням вказаної тимчасової стаціонарної споруди, для чого необхідно продовжити строк дії договору на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС від 22.01.2020 ТС-47/20, а продовження строку дії цього договору можливо лише після продовження відповідачем строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди №01-08/55 від 20.01.2020, в чому відповідач відмовляє позивачу, то "бажаний результат" для позивача полягає саме у прийнятті відповідачем рішення про продовження строку дії зазначеного паспорту прив`язки ТС.
Виходячи з цього, в рамках даного спору належними та ефективними способами захисту прав та інтересів позивача, у випадку їх протиправного порушення, може бути визнання відмови відповідача у продовженні строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди №01-08/55 від 20.01.2020 неправомірною та зобов`язання відповідача продовжити строк дії цього паспорту прив`язки.
Оскільки можливість застосування таких способів захисту залежить від правомірності відмови Департаменту у продовженні строку дії паспорту прив`язки ТС №01-08/55 від 20.01.2020, то ключове питання даного спору полягає в тому, чи була така відмова правомірною.
Відповідаючи на це питання, колегія суддів погоджується з доводам апелянта, що продовження строку дії паспорта прив`язки є адміністративною процедурою, в рамках якої відповідні органи, які залучені до такої процедури, крім іншого, також повинні перевірити дотримання позивачам умов використання такої ТС, які висувались при надані попередніх погоджень такого використання, і які відображені в Правилах, в самому паспорті прив`язки тимчасової споруди №01-08/55 від 20.01.2020 із додатками та в договорі на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС від 22.01.2020 ТС-47/20.
При цьому, якщо будуть встановлені факти порушення позивачам умов використання такої ТС, то Департамент та Управління не можуть обмежуватися лише тими підставами для відмови у продовженні строку дії паспорту, які передбачені пунктом 9.5 Порядку, а повинні вимагати від позивача усунення таких порушень, адже відповідно до пункту 2.26. Порядку №244 дія паспорта прив`язки ТС анулюється за таких умов: недотримання вимог паспорта прив`язки при її встановленні; невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки; надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку, під час підготовки паспорта прив`язки ТС.
Тобто, існування підстав для анулювання дії паспорту прив`язки ТС виключає і можливість продовження строку дії такого паспорту. 
Отже, оскільки підставою для анулювання дії паспорту прив`язки ТС є виявлення відхилення від вимог щодо розміщеної ТС, визначених у паспорті прив`язки, зокрема, щодо фактичного розміру, конфігурації та інших вимог, то наявність таких відхилень також є підставою і для відмови у продовженні строку дії паспорту прив`язки. 
Як вбачається з матеріалів справи, розглядаючи заяви позивача щодо продовження терміну дії договору на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС від 22.01.2020 ТС-47/20, та відмовлячи у продовженні строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди №01-08/55 від 20.01.2020, відповідач наводив такі узагальнені порушення позивачам умов використання ТС:
- при виїзді на місце встановлено, що прилегла територія навколо стаціонарної тимчасової споруди огороджена металевим парканом, а межи огородженої парканом території збільшені порівняно з межами благоустрою, визначними в оформленому паспорті прив`язки, та в межах огородженої території розташовані автомобілі; 
- в оформленому паспорти прив`язки визначено, що благоустрій включає мощення тротуарною плиткою, однак фактично благоустрій не виконано навіть частково;
- ТС розташована в охоронній зоні існуючої ЛЕП. 
- не дотримані вимоги щодо безперешкодного доступу для маломобільних груп населення, відповідно ДБН В.2.2-40:2018 “Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення”.
Суд першої інстанції факт наявності або відсутності наведених Департаментом порушень умов використання ТС не перевірив, і не надав їм правової оцінки, але зазначив, що відповідач не навів передбачених пунктом 9.5 Правил підстав для відмови у продовженні строку дії паспорту прив`язки, та не надав будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем вчинялися дії щодо відхилення від паспорта прив`язки ТС.
Колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції погодитися не може, виходячи з наступного.
По-перше – як вже зазначено вище, існування підстав для анулювання дії паспорту прив`язки ТС, про які не значено у пункті 9.5 Правил, виключає і можливість продовження строку дії такого паспорту; 
По-друге - сам позивач в своїй позовний заяви не заперечує наведені Департаментом зауваження стосовно встановлення навколо території з тимчасовою спорудою металевого паркану з перевищенням межі огородження території порівняно з межами благоустрою, визначними в оформленому паспорту прив`язки, та не надає правовстановлюючі або інші документи на огороджену земельну ділянку, яка перебуває у його користування. 
По-трете – сам позивач долучив до матеріалів позову кольорову фотофіксацію, яка підтверджує факт встановлення навколо території з тимчасовою спорудою металевого паркану, в межах якої розташовані автомобілі, а також в позовній заяві підтверджує, що частина огородженої території, яка перевищує межі території благоустрою, що визначені в оформленому паспорту прив`язки (8,5 м. - вширш та 8,38 м. - вздовж), не відноситься до компетенції Департаменту, так як погоджується районною адміністрацією, і використовується ним для паркування автомобілів.
Як вбачається з аналізу паспорту прив`язки тимчасової споруди №01-08/55 від 20.01.2020 та доданих до нього схем розміщення ТС та благоустрою прилеглої території, ці документи не передбачають встановлення металевого паркану навколо території з тимчасовою спорудою. 
Відповідно до п.2.21 Порядку №244 відхилення від паспорта прив`язки ТС не допускається.
Таким чином, має місце факт недотримання позивачем вимог паспорта прив`язки №01-08/55 від 20.01.2020 в частині встановлення металевого паркану навколо території з тимчасовою спорудою, площа якої перевищує площу, яка визначена в схемах розміщення ТС та благоустрою прилеглої території, які є додатками до вказаного паспорту прив`язки. 
При цьому, позивач не надає суду жодного правовстановлюючого чи іншого документу, який би підтвердив правомірність використання ним прилеглої до ТС території в розмірах, які перевищують площу такої території, визначену у паспорті прив`язки №01-08/55 від 20.01.2020.
Стверджуючи в позовній заяви, що всі наведені Департаментом зауваження у відповідях від 25.11.2025, від 18.12.2025 були усунуті ним в повному обсязі, позивач в той же час не зазначає, що саме ним було усунуто, і не надає доказів усунення таких зауважень. 
Також колегія суддів звертає увагу на той факт, що згідно з долученими до матеріалів справи висновками Управління про можливість встановлення ТС та про можливість продовження строку дії паспорту прив`язки вказаної ТС, дана тимчасова споруда мала використовуватися позивачем за наступною товарною спеціалізацією – «Змішана група товарів». 
Така товарна спеціалізація передбачає одночасну реалізацію широкого асортименту продовольчих та непродовольчих товарів в одному торговельному об`єкті, якими можуть бути малі архітектурні форми (МАФи): кіоски, ятки, лотки та павільйони, неспеціалізовані магазини: супермаркети та мінімаркети. 
Підприємницька діяльність за такою товарною спеціалізацію може здійснюватися за такими КВЕД: 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.11 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (якщо змішана група включає продукти харчування); 47.89 - роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (актуально для торгівлі змішаним асортиментом на ринках); 47.99 - інші види роздрібної торгівля поза магазинами (наприклад, через комівояжерів чи автомати); 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля. 
Однак в позовній заяві та у відповіді на відзив позивач зазначає (дослівно): «Прилегла територія використовується для іншої господарської діяльності, тобто паркування автомобілів», «Дана тимчасова споруда не є магазином, не є торговим павільйоном, не є громадським містом, не є офісом, а використовується задля зберігання документів та персональної інформації власників автомобілів, які здійснюють стоянку та зберігання транспортних засобів, які знаходяться за межами тимчасової споруди».
Отже, сам позивач підтверджує той факт, що вказана тимчасова споруда та прилегла до неї територія використовуються ним не за тією товарною спеціалізацією, за якою позивач набув право на їх використання згідно паспорту прив`язки ТС №01-08/55 від 20.01.2020 та договору на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС від 22.01.2020 ТС-47/20.
Згідно підпункту 9.5.3 пункту 9.5 Правил невідповідність товарної спеціалізації ТС, що зазначалась у заяві про намір встановлення ТС, є підставою для відмови у продовженні строку дії паспорту прив`язки.
Ця ж підстава згідно пункту 9.8 Правил є також і підставою для анулювання паспорту прив`язки.
Що стосується інших наведених Департаментом зауважень, то колегія суддів вважає, що вони не могли бути належною підставою для відмови у продовженні строку дії паспорту прив`язки.
Зокрема, факт розташування ТС в охоронній зоні існуючої ЛЕП був відомий Департаменту ще до видачі позивачу паспорту прив`язки ТС №01-08/55 від 20.01.2020, та на час продовження відповідачем строку дії цього паспорту у 2024 році, а тому посилання відповідача на таку обставину є безпідставним, особливо враховуючи той факт, що між позивачем та ТОВ «Південна Енергопостачальна компанія» існує діючий договір на постачання електричної енергії споживачу №127 від 31.03.2021, на підставі якого здійснюється електрозабезпечення вищевказаної тимчасової споруди, що саме по собі вказує на відсутність з боку позивача порушень в сфері енергетики.
Посилання Департаменту на те, що благоустрій території біля ТС включає мощення тротуарною плиткою, однак фактично благоустрій не виконано навіть частково, колегія суддів відхиляє, оскільки наявна на аркушах справи 40 та 41 фотофіксація підтверджує наявність тротуарної плитки навколо ТС.
Що стосується зауважень Департаменту про не дотримання позивачем вимог щодо безперешкодного доступу для маломобільних груп населення, відповідно ДБН В.2.2-40:2018 “Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення”, то відповідно до розділу 2 Правил дотримання цих вимог повинно контролювати Управляння розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради шляхом складання актів фіксації таких порушень та надання приписів про їх усунення, однак Управленням таких порушень не зафіксовано та, ба більше, Управління надавало позивачу свої позитивні висновки як про можливість встановлення ТС за вказаною адресою, так і про можливість продовження строку дії паспорту прив`язки у 2024 та 2025 роках. 
Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова Департаменту у продовженні строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди №01-08/55 від 20.01.2020 не була протиправною, оскільки була обґрунтована фактом порушення позивачам умов використання ТС, визначених цим паспортом, у вигляді встановлення металевого паркану навколо території з тимчасовою спорудою, площа якої перевищує площу, яка визначена в схемах розміщення ТС та благоустрою прилеглої території, які є додатками до вказаного паспорту прив`язки. 
Виходячи з цього, відсутні підстави для визнання судом неправомірною відмови відповідача у продовженні строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди №01-08/55 від 20.01.2020 та для зобов`язання відповідача продовжити строк дії цього паспорту прив`язки.
Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного спору не врахував наведені норми права, не повно дослідив обставини справи, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322. ст.325, ст.328 КАС України апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради - задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/761/26 від 03 квітня 2026 року – скасувати.
Прийняти по справі №420/761/26 нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради, третя особа - Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія   Н.В. Вербицька