н\п 2-о/490/133/2026 Справа № 490/2451/26

Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2026 року Центральний районнийсуд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді - Гуденко О.А., при секретарі - Романовій К.Т., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Інгульська сільська рада Баштанського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання,-
ВСТАНОВИВ:
В березні 2026 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявленими вимогами, в яких просить встановити факт постійного проживання - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадищини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві померла ОСОБА_3 (мати заявника). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки у праві власності на нерухоме майно, а саме: 1/3 частки земельної ділянки площею 9,7930 га., кадастровий номер 4820683000:03:000:0303, що розташована на території Лоцкинської сільської Ради Баштанського району Миколаївської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини заявник до нотаріальної контори/приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері не звертався, але на час відкриття спадщини мешкав постійно зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 . 
В квітні 2021 року заявник звернувся до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу з питання оформлення своїх спадкових прав за законом на майно, яке залишилося після смерті матері. Роз`ясненням нотаріуса від 28.04.2021 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері, у зв`язку з тим, що заявником не надано нотаріусу відомостей про постійне проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявнику рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання заявника та спадкодавця на час відкриття спадщини. 
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.03.2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. 
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.05.2026 року витребувано у ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу інформацію з Спадкового реєстру щодо заведення/не заведення спадкової справи, яка відкрита після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Представник заявника та заявник у судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги з викладених підстав.
В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є сусідами за адресою проживання заявника.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила, що мати заявника переїхала до нього у 2016 році. Свідок підтримувала з нею спілкування та знала, що остання проживала разом із заявником та його дружиною як одна родина. За словами свідка, померла була пенсіонеркою, займалася веденням домашнього господарства, проживали однією сім`єю. . ОСОБА_8 постійно проживала разом із заявником, який є її сином.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомив, що мати заявника проживала разом із ним та його дружиною. Свідок постійно бачив їх разом, знав, що вони вели спільне господарство та проживали однією сім`єю. Також зазначив, що на момент смерті ОСОБА_8 проживала за адресою: АДРЕСА_2 , разом із сином та невісткою.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомила, що є сусідкою заявника. Вона тривалий час спілкувалася із заявником, його дружиною та матір`ю заявника, неодноразово бувала у них удома, мати там постійно проживала з 2016 року і по день смерті. 
Заінтересована особа Інгульська сільська рада Баштанського району Миколаївської області у судове засідання представника не направила.
Всилухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, судом встанволено наступне.
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 21.03.2017 року виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №1088, встановлено, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 актовий запис №4553, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі мати зазначено - ОСОБА_9 .
До матеріалів справи додано свідоцтво про спадщину за законом, з якого вбачається, що спадкоємицею майна гр. ОСОБА_10 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є його дружина ОСОБА_3 на 1/3 частку у спадищині: донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 1/3 частку у спадщині син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадщина на земельної ділянки площею 9,7930 га., кадастровий номер 4820683000:03:000:0303, що розташована на території Лоцкинської сільської Ради Баштанського району Миколаївської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
До матеріалів справи долучено договір оренди землі від 26 жовтня 2016 року, відповідно до якого предметом договору є передача в строкове платне користування земельної ділянки площею 9,7930 га, кадастровий номер 4820683000:03:000:0303, розташованої на території Лоцкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, згідно якого адресою орендодавця ОСОБА_3 зазначено АДРЕСА_1 .
Також до матеріалів справи долучено акт, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 2016 року по 20 березня 2017 року спільно проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
В квітні 2021 року заявник звернувся до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу з питання оформлення своїх спадкових прав за законом на майно, яке залишилося після смерті матері. Роз`ясненням нотаріуса від 28.04.2021 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері, у зв`язку з тим, що заявником не надано нотаріусу відомостей про постійне проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
До матеріалів справи долучено інформацію Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про виплату допомоги на поховання померлої пенсіонерки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Зазначена заява була опрацьована відповідним структурним підрозділом, за результатами чого заявнику виплачено допомогу на поховання у розмірі 2898,06 грн.
Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини другої 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною другою статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктами 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними та роз`яснено що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №760/22284/20 від 16.09.2022 року справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Факт постійного проживання заявника разом з померлою ОСОБА_3 необхідно для того, щоб реалізувати свої спадкові права та успадкування майна померлої. Встановлення факту постійного проживання заявника разом з ОСОБА_3 має для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту постійного проживання не має.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту постійного проживання, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, повністю підтверджено наявними у справі письмовими доказами та поясненнями свідків, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.
Отже, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час смерті останньої слід задовольнити.
Судові витрати з заінтересованих осіб не стягуються та покладаються на заявника, оскільки заінтересовані особи по справі не вчиняли жодних протиправних дій, що стали підставою позову.
На підставі викладеного, керуючисьст. ст. 4, 12, 77-80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 316, 354 ЦПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Інгульська сільська рада Баштанського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадищини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Гуденко