КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/1921/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі "ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 " (далі – відповідач) про скасування довідки та зобов`язання вчинити дії, - 

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить:
- скасувати довідку військово-лікарської комісії № 2026-0306-1326-2682-0 від 06.03.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі "ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 "; 
- зобов`язати військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі "ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 " повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). 
В обґрунтування вимог зазначено, що рішення військово-лікарської комісії, оформлене довідкою від 06.03.2026 № 2026-0306-1326-2682-0, є протиправним, оскільки медичний огляд проведено з порушенням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402. Зокрема, під час проходження медичного огляду членами військово-лікарської комісії не були враховані наявні у позивача хронічні захворювання та медична документація, не проведено повного обстеження, не залучено лікаря-кардіолога, не виконано ультразвукове дослідження серця та не отримано висновків інших профільних спеціалістів, що, на думку позивача, унеможливило правильне визначення ступеня його придатності до військової служби. При цьому за результатами стаціонарного обстеження у 2022 йому встановлено діагнози, зокрема гіпертонічну хворобу II стадії, суправентрикулярну екстрасистолію, ішемічну хворобу серця, варикозну хворобу вен нижніх кінцівок та інші захворювання, які, на його думку, не були належним чином оцінені військово-лікарською комісією. Позивач посилається на те, що у разі проведення повного медичного обстеження та врахування усіх медичних документів його стан здоров`я міг бути кваліфікований за статтею 39-а Розкладу хвороб із визначенням непридатності до військової служби. Крім того, позивач вказав, що під час проходження військово-лікарської комісії був примусово доставлений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також послався на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 10.03.2026, якою розгляд скарги в порядку статті 206 КПК України фактично не відбувся у зв`язку із його звільненням із приміщення територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Вважаючи, що рішення військово-лікарської комісії прийнято без повного і об`єктивного дослідження стану його здоров`я, просить визнати його протиправним та скасувати.
Представник відповідача подав відзив, у якому заперечив проти позову. Вказав, що військово-лікарська комісія діяла в межах повноважень, визначених Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, а медичний огляд проведено з дотриманням встановленої процедури. Вказав, що висновки лікарів внесені до картки обстеження та медичного огляду, засвідчені їх підписами та печатками, а лікарі під час проведення огляду мали можливість ознайомитися з відомостями про стан здоров`я позивача, що містяться в електронній системі охорони здоров`я. Відповідач зазначив, що позивач фактично не погоджується із медичними висновками військово-лікарської комісії, однак оцінка правильності встановлення діагнозу та визначення ступеня придатності до військової служби належить до виключної компетенції військово-лікарських комісій та не може здійснюватися адміністративним судом. Послався на правові висновки Верховного Суду щодо неприпустимості підміни судом спеціальних медичних повноважень військово-лікарських комісій. Також відповідач зазначив, що позивач не скористався передбаченим Положенням №402 порядком перегляду постанови позаштатної військово-лікарської комісії у військово-лікарській комісії вищого рівня, а тому не дотримався встановленої процедури оскарження результатів медичного огляду. Крім того, вказав, що військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 не є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим останній не може відповідати за її рішення чи дії. З огляду на відсутність порушення прав позивача та недоведеність протиправності оскаржуваного рішення просив у задоволенні позову відмовити (а.с.42-47).
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
06.03.2026 позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами якого прийнято постанову, оформлену довідкою військово-лікарської комісії від 06.03.2026 № 2026-0306-1326-2682-0. Відповідно до зазначеної довідки позивача визнано придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, вищих військових навчальних закладах, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення та охорони, а також непридатним до проходження військової служби у підрозділах спеціального призначення, Десантно-штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах, надводних кораблях та у спеціальних спорудах (а.с.18-19).
Вважаючи, що під час проведення медичного огляду військово-лікарською комісією порушено вимоги законодавства, які регулюють порядок проведення військово-лікарської експертизи, а прийнята постанова не відповідає фактичному стану його здоров`я, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії, оформлену довідкою від 06.03.2026 № 2026-0306-1326-2682-0.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також засади проходження в Україні військової служби, передбачені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ). 
Відповідно до частини першої – третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Частиною тринадцятою статті 2 Закону України №2232-ХІІ визначено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями (далі – Положення №402, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. 
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Згідно з пунктом 2.1 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. 
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі – ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України (абзац 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 розділу I Положення № 402).
Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 розділу І Положення №402 на ВЛК регіону покладаються обов`язки, зокрема, з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
ВЛК регіону має право приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК (абзац 5 підпункту 2.4.5 пункту 2.4 розділу I Положення № 402)
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (підпункт 2.4.10 пункту 2.4 розділу І Положення № 402).
Відповідно до підпункту 2.5.1 пункту 2.5 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК розвідувального органу Міністерства оборони України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Відповідно до підпунктів 2.8.1-2.8.3 пункту 2.8 розділу І Положення №402 ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.
Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій при ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та Севастопольська міська ВЛК.
Роз`яснення ВЛК регіону та ЦВЛК з питань військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання ВЛК ТЦК та СП.
ВЛК ТЦК та СП має право приймати постанови відповідно до цього Положення.
ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.
У порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. У воєнний час перевірка свідоцтв про хворобу з постановами про непридатність до військової служби проводиться за наданими на розгляд з ТЦК та СП медичними документами, а за медичними показаннями - шляхом проведення контрольного медичного огляду перед направленням на затвердження в штатні ВЛК (пп.2.8.5 п.2.8 розділу І Положення №402).
Згідно із пунктами 3.3 та 3.4 глави 3 розділу І Положення № 402 скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України "Про звернення громадян".
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 "Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення".
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.
За результатами аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що військово-лікарська експертиза здійснюється штатними та позаштатними військово-лікарськими комісіями, які проводять медичний огляд осіб, визначених пунктом 1.1 розділу І Положення № 402, та за його результатами приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії або протоколом засідання військово-лікарської комісії. Відповідно до підпункту 2.5.1 пункту 2.5 розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих військово-лікарських комісій належать, зокрема, військово-лікарські комісії територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Разом з тим Положення №402 встановлює спеціальний порядок перегляду постанов позаштатних військово-лікарських комісій. Зокрема, скарги на їх постанови подаються до штатних військово-лікарських комісій за підпорядкованістю, які наділені повноваженнями перевіряти відповідність прийнятих постанов встановленому діагнозу та вимогам Положення №402, переглядати, відміняти чи скасовувати постанови підпорядкованих військово-лікарських комісій, а за наявності підстав – направляти особу на повторний (контрольний) медичний огляд. 
06.03.2026 позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами якого постановою, оформленою довідкою військово-лікарської комісії від 06.03.2026 №2026-0306-1326-2682-0, його визнано придатним до військової служби з певними обмеженнями.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що військово-лікарською комісією не було враховано наявні у нього захворювання, не залучено лікаря-кардіолога, не проведено додаткових обстежень, у зв`язку з чим, на його думку, неправильно визначено ступінь його придатності до військової служби.
Надаючи оцінку вказаним доводам, суд виходить із того, що вони фактично стосуються правильності проведення медичного огляду, повноти медичного обстеження і обґрунтованості висновків військово-лікарської комісії щодо придатності позивача до військової служби.
Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 806/526/16 зазначив, що адміністративний суд не вправі надавати оцінку професійним діям лікарів-членів військово-лікарської комісії при застосуванні ними відповідних методів обстеження, дослідженні медичної документації, встановленні діагнозу та визначенні його відповідності конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки такі питання потребують спеціальних знань у галузі медицини.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 червня 2020 у справі № 810/5009/18, відповідно до якої оцінка правильності встановленого діагнозу та визначення придатності особи до військової служби виходить за межі повноважень адміністративного суду.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2025 року у справі № 240/13173/22 дійшов висновку, що перевірка рішень позаштатних військово-лікарських комісій на предмет дотримання умов та критеріїв, передбачених Положенням № 402 під час проведення медичного огляду, належить до повноважень військово-лікарської комісії регіону або Центральної військово-лікарської комісії. За відсутності остаточного рішення ВЛК регіону чи Центральної військово-лікарської комісії щодо придатності особи до військової служби недотримання визначеної Положенням № 402 процедури оскарження результатів медичного огляду є підставою для відмови у задоволенні позову. 
Матеріалами справи підтверджено, що позивач оскаржує постанову саме позаштатної військово-лікарської комісії, оформлену довідкою від 06.03.2026 № 2026-0306-1326-2682-0. Водночас доказів звернення до військово-лікарської комісії вищого рівня зі скаргою на таку постанову, а також доказів прийняття ВЛК регіону чи Центральною військово-лікарською комісією рішення за результатами її перегляду матеріали справи не містять.
За таких обставин доводи позивача щодо неврахування окремих захворювань, необхідності проведення додаткових обстежень та неправильного визначення ступеня придатності до військової служби не можуть бути предметом безпосередньої оцінки суду, оскільки їх перевірка належить до компетенції військово-лікарської комісії вищого рівня.
Посилання позивача на те, що під час медичного огляду не враховано окремі медичні документи та не проведено необхідних обстежень, не спростовують наведеного висновку суду, оскільки зазначені обставини також підлягають перевірці саме під час перегляду постанови позаштатної військово-лікарської комісії у порядку, визначеному Положенням №402.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що позивачем не було дотримано встановленої Положенням № 402 процедури перегляду постанови позаштатної військово-лікарської комісії, а остаточного рішення військово-лікарської комісії регіону чи Центральної військово-лікарської комісії, яке могло б бути предметом судового контролю, у спірних правовідносинах не приймалося, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. 
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі "ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування довідки та зобов`язання вчинити дії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН