Справа № 545/1863/24
Провадження № 2/545/228/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2026 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Путрі О.Г.,
при секретарі – Коверді М.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

30.04.2024 року, представник позивача звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 
Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17.07.2024 року, ухваленим у справі за вищевказаним позовом, позовні вимоги Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області » задоволені повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2016 року по 01.04.2024 року в розмірі 12130,81 грн. та понесені судові витрати в розмірі 3028 грн.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10.03.2025 року, вищевказане заочне рішення суду скасовано і призначено справу до підготовчого розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 21.05.2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та призначено справу до судового розгляду.
В обґрунтування позову представник зазначив, що комунальне підприємством здійснює діяльність по виробництву теплової енергії та надання інших житлово-комунальних послуг, в тому числі і в квартиру АДРЕСА_1 ,в якій зареєстрований та постійно проживає відповідач. Відповідач є споживачем послуг, які надаються позивачем, але взяті на себе зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання та інших житлово-комунальних послуг він не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 01.04.2016 року по 01.04.2024 року в розмірі 11 799,23 грн., яку і прохав стягнути позивач з відповідача. Також прохав стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 3028 грн. (а.с.39).
26.09.2024 року від представника відповідача – Теслі М.Г. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник вказав, що позивач заявляє позовні вимоги, які стосуються періоду, що перевищує загальний строк позовної давності, оскільки позовна заява подана 30.04.2024 року, а отже 3-ьох річний період охоплює строк починаючи з 30.04.2021 року по 30.04.2024 року, відтак, прохав застосувати строки позовної давності. Також зазначив, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував надання вказаних послуг за адресою проживання відовідача. Крім того,зазначив, що відовідач попередньо поніс витрати з розглядом вказаної справи в розмірі 4805,60 грн. Враховуючи вищевикладене, прохав відмовити в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. (том 1 а.с.105-113).
18.11.2024 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно вказаної заяви прохала остаточно стягнути з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги нараховані за період з 01.04.2017 року по 01.04.2024 року в розмірі 11 309,94 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. Також вказала, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної інфекції, що діяв в період з 11 березня 2020 року по 30 червня 2023 року та під час дії в Україні воєнного стану (діє з 24 лютого 2022 року і по теперішній час) строки позовної давності, визначені в статті 257 ЦК України (три роки), продовжуються на період дії такого карантину та воєнного стану. Таким чином, строки позовної давності продовженні. Після відміни карантинних обмежень на території України, 15.12.2023 року позивач звернувся до суду в порядку наказного провадження для стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги з відповідача. 08.01.2024 року судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2  на користь КП « Обслуговуюча компанія ЖЕК Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області » заборгованість по наданим житлово-комунальним послугам в сумі 11339,71 грн. та судовий збір по 134,20 грн. з кожного. Ухвалою суду від 26.01.2024 року вказаний судовий наказ скасовано. Таким чином, відбулося переривання строків позовної давності. Щодо заперечень представника відповідача щодо надання житлових послуг відповідачу, зазначила, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою проживає та зареєстрований. Позивач надає житлово-комунальні послуги на території Щербанівської територіальної громади, в тому числі здійснює управління будинку АДРЕСА_2 . Відповідач користується послугами, наданими позивачем протягом тривалого періоду, при цьому жодних претензій щодо якості та кількості наданих позивачем послуг від нього не надходило. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували ненадання позивачем послуг. (том 1 ,а.с.122-127).
21.01.2025 року від представника позивача – Щепіної О.В. надійшло клопотання про долучення письмових доказів щодо факту надання послуг КП «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області » відповідачу за адресою домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_2 , а саме, долучила акти виконаних робіт за 2023-2024 роки та дефектні акти за 2023 -2024 роки. (том 1, а.с.144-198).
06.03.2025 року предстаник позивача – Щепіна О.В. додатково долучила до матеріалів справи докази надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 . (том 1, а.с. 203-260).
Представник позивача в судове засідання не з?явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання неодноразово не з?являвся, натомість систематично подавав заяви про відкладення розгляду справи. В судове засідання, що було призначено 29.04.2026 року о 15 год. 30 хв. не з?явився, хоча повідомлялася належним чином про дату,час та місце судового розгляду. Жодних клопотань щодо відкладення розгляду справи чи клопотань поважності неявки в судове засідання до суду не подавав.
Представник відповідача – Тесля М.Г. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з?явився. 22.04.2026 року подав до суду заяву про припинення надання правничої допомоги відповідачу ОСОБА_1 . 
Враховуючи вимоги ст.223 ЦПК України, якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає, за необхідне відповідно до вимог ст.223 ЦПК України, розгляд справи провести без участі відповідача.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов`язки.
Судом встановлено, що КП «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» згідно Статуту здійснює діяльність по виробництву теплової енергії та надання інших житлово-комунальних послуг, в тому числі утримання будинків та прибудинкових територій (управління), та є правонаступником прав та обов`язків КП «Житлово-комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району». (том 1, а.с.25-31).
КП «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області», надає житлово-комунальні послуги на території Щербанівської територіальної громади, в тому числі здійснює управління будинку АДРЕСА_2 .
Рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області були встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП «ЖКК с.Розсошенці», які в подальшому змінювалися рішеннями голови Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 17.04.2018 року, 25.10.2019 року, 09.07.2021 року, 07.04.2022 року. (том 1,а.с.10-15).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . (том 1, а.с.40,41).
У відповідності з даними тарифами позивачем щомісячно нараховувалася оплата за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема і будинку АДРЕСА_2 , де проживає відповідач.
Згідно наданого розрахунку заборгованості за житлові послуги за гр. ОСОБА_1 , перед позивачем Комунальним підприємством «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області » рахується заборгованість за період часу з 01.04.2017 року по 01.04.2024 року в розмірі 11 309, 94 грн. (за період з 01.01.2019 по 01.10.2021 року в розмірі 6316,74 грн., за період з 01.04.2017 року по 01.01.2019 року в розмірі 1642,74 грн.). (том 1, а.с.125-126).
У вказаному розрахунку, зазначено тарифи на послуги з утримання будинків, площа приміщення,нарахування за послугу з ПДВ, нараховані суми та сплачені споживачем кошти, що відповідає тарифам встановленим рішеннями голови Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.
Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2017 року по 01.04.2024 року в розмірі 11 309,94 грн. 
Статтями 525,526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Правило статті 526 ЦК України є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
За приписами статей 530,610,611,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно із статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги до житлово-комунальних послуг належить, зокрема житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Ця послуга включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. 
Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448 цс 19) та в постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107 св 18), від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204 св 18), від 04 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572 св 22), від 07 листопада 2023 року у справі № 643/17352/20 (провадження № 61-9449 св 22), від 22 грудня 2023 року у справі № 607/2611/22 (провадження № 61-9399 св 23), від 25 березня 2024 року у справі № 462/1232/23 (провадження № 61-16076св23).
Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною другою статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Отже, власник та/або наймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку несе також обов`язок з витрат на утримання будинку та прибудинкової території.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли фактичні відносини по наданню житлово-комунальних послуг, оскільки ОСОБА_1 користується наданими послугами, що надаються позивачем в квартирі АДРЕСА_1 , в якій він зареєстрований та постійно проживає, а тому в силу норм п. 6 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» є споживачем житлово-комунальних послуг. 
Щодо заперечення відповідача про неотримання послуг.
На підтвердження надання житлово-комунальних послуг відповідачу, позивачем надано акти виконаних робіт, зокрема, згідно акту №4 від 29.03.2024 року, у будинку АДРЕСА_2 , проведено ремонт каналізаційного стояка та водопроводу (том 1, а.с.147), згідно акту №1 від 31 липня 2023 року та акту №3 від 30 травня 2023 року, проведено поточний ремонт водопровідних мереж в підвалі будинку (том 1, а.с.148, зворот а.с.148), згідно акту №4 від 29 березня 2024 року, проведено ремонт каналізаційного стояка та водопроводу (том 1, а.с.149), згідно акту №1 від 31 липня 2023 року, проведено поточний ремонт водопроводу підвалу. (том 1, а.с.150), згідно акту №1а від лютого 2024 року було проведено ремонтні роботи з використанням певних матеріалів (том 1, зворот а.с.150), згідно акту №3 від 30 травня 2023 року, було проведено ремонт водопровідних мереж в підвалі будинку (том 1,а.с.151, том 1, зворот а.с.151), згідно акту №2 від 31.травня 2023 року проведено ремонтні роботи водопроводу. (том 1, зворот а.с.151), згідно акту №2, в квітня 2024 року,проведено ремонт каналізації підвалу (том 1, а.с.152), згідно акту №2 від 31 липня 2023 року, проведено ремонт системи водопостачання на даху будинку (том 1, зворот а.с.152),згідно акту №1а в лютому 2023 року,проведено ремонт електропостачання та електрообладнання житлового будинку (том 1, а.с.153).
Крім того, до матеріалів справи, долучено дефектні акти, в яких міститься інформація щодо найменування та виду робіт, що були проведені в будинку АДРЕСА_2 . (том 1, зворот а.с. 153, а.с.154 -155).
Також долучено договір про постачання електричної електроенергії за 2023 рік, з метою забезпечення електропостачання місць загального користування будинку АДРЕСА_2 . (том 1,а.с.156-160).
Згідно бухгалтерської довідки №133 від 05.03.2025 року, виданої КП «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області », підприємство з 01.04.2017 року по 31.03.2024 року на утримання багатоквартирного будинку, прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 , витратило 400 049,85 грн.; на закупівлю будівельних, сантехнічних, електро та інших матеріалів, які були використані для проведення ремонтних робіт за вказаним об?єктом - 152 142, 02 грн.; згідно договору з ТОВ «Полтаваенергозбут» з 01.04.2017 року по 31.03.2024 року, на електропостачання місця загального користування витрачено по всім точкам комерційного обліку в т.ч. і по АДРЕСА_2 - 1 251 369,67 грн.; згідно договору з КП`Комунальник» на збирання, перевезення і розміщення твердих побутових відходів по багатоквартирним будинкам, які утримуються комунальним підприємством, включаючи будинок АДРЕСА_3 , з 01.04.2017 року по 31.03.2022 року, загальні витрати склали – 2125512 грн. (том 1, а.с.205-246).
Зазначені докази стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують факт надання відповідачу житлово-комунальних послуг, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування.
Відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що у спірний період послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій надавалися іншим управителем, а не позивачем. Нормами Житлового кодексу України,Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено, що управитель або виконавець повинен надавати споживачу акти виконаних робіт щомісячно щодо фактично наданих послуг. При цьому відповідач від наданих позивачем послуг у встановленомузакономпорядку не відмовлялася, належних і допустимих доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, останньою не надано.
Отже, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту надання житлово - комунальних послуг. 
Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку, що вона не є безпідставною з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст. 256 ЦК України).
Відповідно до частини першої, п`ятої статті 261ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.
У частині першій статті 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважаться, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється.
Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 (справа № 437/2726/13-ц), Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 (справа № 712/8916/17).
У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності.
Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцевіта перехідніположення» ЦКУкраїни доповнено, зокрема, пунктом 12 натупного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ(далі Указ) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та діє до теперішнього часу.
Пунктом 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"від 24лютого 2022року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі №679/1136/21.
Отже, починаючи з дня набрання чинності Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, тобто з 02.04.2020 року діє положення про продовження строків позовної давності на період дії карантину та воєнного стану в Україні.
Законом України від 14.05.2025 № 4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» виключено п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, вказаний Закон набрав чинності 04.09.2025 року.
Відтак, позивачем не пропущено позовну давність щодо заявлених позовних вимог.
Оскільки відповідач покладений на нього, як на споживача та власника, обов`язки належним чином не виконував, за отримані послуги не сплачував, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги, отримані за період з 01.04.2017 року по 01.04.2024 року в розмірі 11 309,94 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.
Керуючись ст. ст. 9-13, 17, 81, 141,258-259, 263-265, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» (місцезнаходження: вул.Шевченка, 15, с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, код ЄДРПОУ 31728909) заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2017 року по 01.04.2024 року в розмірі 11 309,94 грн. (одинадцять тисяч триста дев?ять гривень дев?яносто чотири копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства « Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області » понесені судові витрати в розмірі 3028 грн. ( три тисячі двадцять вісім гривень).
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          О.Г.Путря