ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/949/26 Справа № 208/2860/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юрченко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді       Агєєва О.В.,
суддів:       Красвітної Т.П., Халаджи О.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, цивільну справу №208/2860/25 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Македона Олександра Андрійовича на рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 06 серпня 2025 року, ухвалене у складі судді Юрченко Я.О., -
ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог АТ «Універсал Банк» посилається на те, що Мonobank — це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 
Особливістю проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. 
Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 
Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наведенні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням htt://www.monobank.ua/terms. 
22 вересня 2018 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «monobank», на підставі якого йому було надано кредит у розмірі 40000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. 
Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав в мобільному додатку примірники вищевказаних документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. 
АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу  можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). 
У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань. Загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1  перед позивачем АТ «Універсал Банк» за договором становить 58685,95 грн. за тілом кредиту. Відповідач  продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача АТ «Універсал Банк». 
У зв`язку з чим, просив суд стягнути з ОСОБА_1   заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22 вересня 2018 року у розмірі 58685,95 грн. за тілом кредиту, яка утворилася станом на 22 січня 2025 року, та судовий збір у розмірі 3028 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали цивільної справи №208/2860/25 за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області. 

Рішенням Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 06 серпня 2025 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22 вересня 2018 року у розмірі 834,45 грн. Стягнутоз ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 43,05 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, представник АТ «Універсал Банк» - Македон О.А. подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування особливостей укладеного за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем договору, що призвело до порушення прав банку.
При ухваленні оскарженого рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.
Тим самим, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків відносно того, що клієнт не був ознайомлений із вищезазначеними Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.
Крім того, у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору, в тому числі, погодження сторонами Умов і правил разом з додатками, які є невід`ємною складовою договору.
Разом з тим, доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором чи контррозрахунку суми заборгованості, боржником не надано.
У зв`язку з чим просив рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 06 серпня 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» в повному обсязі. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, 22 вересня 2018 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «monobank», на підставі якого йому було надано кредит у розмірі 40000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. 
Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку відповідач має заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22 вересня 2018 року у розмірі 58685,95 грн. за тілом кредиту, яка утворилася станом на 22 січня 2025 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ «Універсал Банк», суд першої інстанції виходив з того що, доведеною є заборгованість за тілом кредиту у розмірі 834,45 грн., оскільки позивач самовільно включив до суми заборгованості нараховані відсотки, які фактично погашені позичальником, за рахунок чого збільшив заборгованість за тілом кредиту на 57851,50 грн. 

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк» ).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У справі встановлено, 22 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (Monobank). 
Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі та орган, що видав, фототаблицю паспорта, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, місце роботи, джерело та розмір доходу. 
В Анкеті-заяві відповідач просить відкрити йому поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та встановити їй кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та умов зазначених у Анкеті-заяві.
Положеннями Анкети-заяви визначено, що ця заява разом із Умовами і Правилами обслуговування в АТ «Універсал банк» при надані послуг щодо продуктів monobank I Universal Bank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ОСОБА_1 та банком договір про надання банківських послуг, а також, що відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення, що підтверджується п. 2, 3 Анкети заяви.
У п.6 анкети-заяви від 22 вересня 2018 року ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (за цифрово-словесним шифром, зазначеним у заяві), що буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором та є рівнозначним аналогом його власноручного підпису.
Підписавши Анкету-заяву, відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що договір кредиту складається з Умов, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, що він ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір, та зобов`язується виконувати його умови. 
Також, підписавши Анкету-заяву відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 
Окрім цього, відповідач погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє відповідача шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Відповідач у Анкеті-заяві підтвердив, що ця Анкета-заява є також заявою про відкриття рахунку і картки із зразком її підпису. Підписавши Анкету-заяву, ОСОБА_1 надав право та доручив банку здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у банку, без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких її грошових зобов`язань перед банком, що випливають із умов договору.
До позовної заяви банк додав витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, щодо продуктів monobank та паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank.
Згідно з Тарифами банку «Monobank», пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка становить 0,00001 % річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4% від заборгованості (не менше 100,00 гривень, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка у 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості); збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у 6,2% на місяць.
Відповідно до Паспорта споживчого кредиту «Чорної картки МоноБанк», тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту, грн. - від 0 до 500 000 грн ( в залежності від суми, яка відображена у заявці на кредит та відобрадена у мобільному додатку); строк кредитування - 25 років з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту - на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді суми кредитного ліміту на споживчі потреби на платіжну картку, яка відкрита у банку на підставі укладеного Договору про надання банківських послуг, строк надання кредиту протягом одного дня; пільгова процентна ставка - 0,00001%, базова процентна ставка - 3,1% в місяць (37,2% річних); тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом - 36 668,07 грн; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування - 136 668,07 грн; кількість та розмір платежів, періодичність внесення - щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 4% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості); пеня, що є санкцією за порушення зобов`язань за кредитом, не передбачено; штраф, що є санкцією за порушення зобов`язання, нараховується у фіксованій формі та у виді процентної ставки.
У Паспорті споживчого кредиту наявна інформація, що Клієнт має право відмовитися від Договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Також, у Паспорті споживчого кредиту повідомлено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому Паспорті в залежності від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У Паспорті споживчого кредиту повідомлено, що викладена у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2023.
У Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача зазначається, про погодження сторонами Договору суми кредиту у 100 000 грн.
З довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 20 січня 2025 року вбачається, ОСОБА_1 у АТ «Універсал Банк» відкрито картковий рахунок НОМЕР_2 та видано платіжну картку № НОМЕР_3 за типом Картка Чорна, картка активна до 01/29 (а.с.24).
Згідно довідки АТ «Універсал Банк» про розмір встановленого ліміту, ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг «monobank» від 22 вересня 2018 року за карткою № НОМЕР_3 станом на 20 січня 2025 року встановлено кредитний ліміт 22 січня 2018 року у розмірі 15000 грн., який у подальшому був збільшений до 40000 грн. (а.с.25).
З наданого розрахунку заборгованості слідує, що в рахунок погашення заборгованості відповідач ОСОБА_1 вносив кошти (а.с. 8-14).
Крім того, позивачем надано інформацію щодо руху коштів по картці № НОМЕР_3 , рахунок НОМЕР_2 від 20 січня 2025 року, за період з 22 вересня 2018 року по 22 січня 2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, активно користувався такими коштами та частково сплачував заборгованість (а.с.16-23).

Колегія суддів звертає увагу, наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг відповідачем не підписані, а тому з огляду на їх мінливий характер, вони не можуть вважатись складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. 
До того ж Умови і правила надання банківських послуг надані позивачем до позову в редакції, що діє з 27 листопада 2021 року, а не в редакції, що діяла на момент укладення договору з ОСОБА_1 22 вересня 2018 року, а тому не можуть вважатись належним доказом.
Підписана відповідачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг, містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги.

Паспорт споживчого кредитування — це інформація, яка надається споживачеві перед укладенням договору про споживчий кредит, в силу позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.05.2022 року у справі №393/126/20, може свідчити тільки про ознайомлення відповідача з можливістю зміни умов кредитування, надання можливості порівняти різні пропозиції кредитодавця, але аж ніяк не може бути підтвердженням того, на які саме умови вона дала згоду. 
Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. 
Крім того, паспорт споживчого кредитування, який долучений до справи, не містить жодного підпису відповідача: ні власноручного, ні електронного, а відповідна графа з назвою «підпис споживача» є незаповненою.

Позивач зазначав, що факт ознайомлення відповідачем з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank та тарифів, їх підписання відповідачем відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Таким чином, суд першої інстанції правильно зазначив, що відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту, а відтак відсутні правові підстави вважати їх складовою кредитного договору від 22 вересня 2018 року, укладеного шляхом підписання анкети-заяви.
З наданого позивачем розрахунку, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, про що зазначалось вище, АТ «Універсал Банк» здійснювалось нарахування та списання відсотків не відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ), а у змінюваному розмірі 38,4% - з 22 вересня 2018 року по 31 серпня 2020 року, в період з 01 вересня 2020 року по 31 березня 2022 року була застосована процентна ставка 37,2%, в період з 01 квітня 2022 року по 31 липня 2022 року була застосована процентна ставка 19,2%, а також в період з 01 серпня 2022 року по 22 січня 2025 року була застосована процентна ставка 37,2% (в той час як у наданих паспортах Чорної картки така ставка є абсолютно іншою), за рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості.
За період з 22 вересня 2018 року по 22 січня 2025 року банком були нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом в загальному розмірі 57851,50 грн., зокрема: 31.01.2019 року – 287,52 грн.; 28.02.2019 року – 232,73 грн.; 31.03.2019 року -550,67 грн., 30.04.2019 року – 632,58 грн., 31.05.2019 року – 748,29 грн.; 30.06.2019 року -789,21 грн.; 31.07.2019 року – 816,57 грн.; 31.08.2019 року – 821,02 грн.; 30.09.2019 року -793,58 грн.; 31.10.2019 року – 829,07 грн.; 30.11.2019 року – 796,73 грн.; 31.12.2019 року – 804,85 грн.; 31.01.2020 року – 813,35 грн.; 29.02.2020 року – 767,12 грн.; 31.03.2020 року – 816,84 грн.; 30.04.2020 року – 793,08 грн.; 31.05.2020 року – 834,56 грн.; 30.06.2020 року – 805,86 грн.; 31.07.2020 року – 824,50 грн.; 31.08.2020 року – 933,29 грн.; 30.09.2020 року -343,55 грн.; 31.10.2020 року – 1015,99 грн.; 30.11.2020 року – 913,51 грн.; 31.12.2020 року – 940,55 грн.; 31.01.2021 року – 943,50 грн.; 28.02.2021 року – 867,78 грн.; 31.03.2021 року – 959,33 грн.; 30.04.2021 року – 974,34 грн.; 31.05.2021 року – 1280,72 грн.; 30.06.2021 року – 1349,87 грн.; 31.07.2021 року – 1458,48 грн.; 31.08.2021 року – 1547,94 грн.; 30.09.2021 року – 1555,30 грн.; 31.10.2021 року – 1669,69 грн.; 30.11.2021 року – 1683,73 грн.; 31.12.2021 року – 1807,31 грн.; 31.01.2022 року – 1871,02 грн.; 28.02.2022 року – 1754,19 грн.; 31.03.2022 року – 2010,32 грн.; 30.04.2022 року – 1054,80 грн.; 31.05.2022 року – 1107,32 грн.; 30.06.2022 року – 2109,90 грн.; 31.07.2022 року – 2224,48 грн.; 31.08.2022 року – 2230,45 грн.; 30.09.2022 року – 2226,60 грн.; 31.10.2022 року – 2371,19 грн.; 30.11.2022 року – 2367,30 грн.; 31.12.2022 року – 2520,92 грн., які відповідачем повністю сплачено, що відображено у відповідній графі розрахунку заборгованості.

Зазначаючи про наявність заборгованості за тілом кредиту, позивач самовільно включив в неї нараховані відсотки, які фактично погашені позичальником, за рахунок чого збільшив заборгованість за тілом кредиту на 57851,50 грн. При цьому, із наданої позивачем виписки по рахунку чітко прослідковуються операції щодо нарахування процентів та списання коштів на їх погашення із «дебет» та переведенням операції в «кредит».

Отже, суд першої інстанції, встановивши, що анкета-заява від 22 вересня 2018 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку з повернення процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту, яка за результатами розрахунку складає 834,45 грн. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною (див. правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк», стягнувши ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за тілом кредиту за договором про надання банківських послуг monobank Universal Bank № б/н від 22 вересня 2018 року у розмірі 834,45 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог банку в повному обсязі не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зводяться до незгоди з рішенням суду та не тягнуть його скасування.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстави для скасування рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 06 серпня 2025 року  відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Македона Олександра Андрійовича — залишити без задоволення. 
Рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 06 серпня 2025 року у справі №208/2860/25 — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 27 квітня 2026 року.

Судді: