ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/1182/26
29 червня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 через представника звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТЦК, відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 , відповідач 2), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 №345 від 11.12.2025 "Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації та особливий період" в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_1 ;
визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та на всі види забезпечення;
зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 виключити зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та звільнити з військової служби ОСОБА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, яку проходить у ВЧ НОМЕР_1 . Одночасно позивач у відповідності до пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі – Закон № 3543-XII) має право на відстрочку.
Представник позивача з посиланням на положення статті 23 Закону № 3543-XII та норми Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі – Порядок №560), вважає, що призову підлягають лише ті резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби та не мають права на відстрочку, а особа, яка має право на відстрочку, не входить до кола суб`єктів, що можуть бути призвані під час мобілізації. Право на відстрочку виникає безпосередньо з приписів статті 23 Закону №3543-ХІІ за наявності визначених законом обставин. Воно не створюється дискреційним рішенням територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а існує в силу прямої норми закону; наявність документів, передбачених додатком 5 до Порядку №560, є способом підтвердження такого права, але не умовою його виникнення; право виникає з факту відповідності особи визначеним законом критеріям.
Довідкою про здобувача освіти, сформованою в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, №819728 від 11.12.2025 підтверджується, що позивач на момент виникнення спірних правовідносин відповідав вимогам пункту 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-XII та, відповідно, мав право на відстрочку від призову під час мобілізації. З урахуванням прямої вказівки пункту 2 Порядку №560, позивач не належав до категорії осіб, які можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації на особливий період, а тому його призов відбувся всупереч вимогам чинного законодавства.
На момент винесення наказу про призов позивача на військову службу під час мобілізації, останній у відповідності до вимог статті 23 Закону №3543-XII мав право на оформлення відстрочки від призову на військову службу, проте ІНФОРМАЦІЯ_2 не було вжито належних заходів щодо з`ясування та врахування таких обставин. Вважає, що зі змісту положень Закону №3543-XII, Порядку №560 слідує, що обов`язок щодо перевірки наявності права на відстрочку від призову під час мобілізації на військову службу та підстав для її надання покладено на районні ТЦК та СП, а тому ІНФОРМАЦІЯ_2 мав перевірити наявність чи відсутність у позивача права на відстрочку від призову за мобілізацією.
Ще звертає увагу, що у тексті наказу зазначено, що його видано начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , підпис під документом проставлено також начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковником ОСОБА_2 . Водночас у відмітці на цьому ж наказі вказано, що його підписано саме ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 . Такий підхід до оформлення індивідуального актf суб`єкта владних повноважень свідчить про відсутність чіткого визначення правових підстав здійснення повноважень особою, яка його підписала.
Окремо зауважує на тому, що позивача було призвано на військову службу вже через 2 дні після досягнення ним 25-річного віку (вік з якого особа стає на облік військовозобов`язаного). Згідно пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», взяттю на військовий облік підлягають громадяни України, які досягли 25-ти річного віку, а відповідно до пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним. Можливість набуття позивачем статусу військовозобов`язаного та реалізації пов`язаних із цим прав та обов`язків могла настати не раніше наступного дня після досягнення ним 25-річного віку (після 09.12.2025). Право на оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у позивача виникло лише з моменту набуття ним відповідного статусу. Водночас уже через два дні після цього він був призваний на військову службу. 
Представник позивача вважає, що за таких обставин навіть за наявності у ОСОБА_1 передбачених законом підстав для відстрочки та наміру реалізувати відповідне право, фактично він був позбавлений реальної можливості скористатися ним. 
Видача наказу про призов на військову службу спричинила інші негативні наслідки, зокрема, видачу командиром ВЧ НОМЕР_1 наказу про призов та зарахування до списків військової частини, протиправного за своєю суттю як похідного від наказу відповідача 1.
Ухвалою суду від 10.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Одночасно цією ухвалою встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, зобов`язано відповідачів надати докази, що стосуються предмету доказування, а ВЧ НОМЕР_1 ще й витяг з наказу командира про зарахування позивача до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.
У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник ТЦК позов не визнає та зазначає, що позивач при досягненні призовного віку був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в період з 06.04.2021 по 25.04.2024 проходив строкову військову службу, після проходження якої, а саме 27.04.2024 став на облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до пункту 7-1 глави XII Прикінцевих положень Закону України №2232-XII від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі - Закон №2232 XII), під час проведення загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-ІХ, та дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, військовослужбовці базової військової служби, строк військової служби яких, встановлений частиною першою статті 23 цього Закону, закінчився під час дії воєнного стану та військову службу яких продовжено понад встановлені строки відповідно до частини дев`ятої статті 23 цього Закону, як виняток з положень частини дев`ятої статті 23 цього Закону звільняються з військової служби в запас у строки, визначені Указом Президента України. Такі особи не можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації протягом дванадцяти місяців з дня звільнення з військової служби в запас, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу. При звільненні із строкової служби військовозобов`язаному оперативного резерву на руки видається мобілізаційне розпорядження, в якому зазначається місце та дату прибуття до військової частини для проходження військової служби.
Вказує, що після 25.04.2025 у позивача виник обов`язок прибути за мобілізаційним розпорядженням для зарахування до списків особового складу військової частини з метою проходження військової служби в особливий період.
Позивач на момент призову на військову службу не був здобувачем професійної, фахової передвищої та вищої освіти, не навчався за денною або дуальною формою здобуття освіти, не здобував рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також не був докторантом або особою, зарахованою на навчання до інтернатури. Це підтверджується витягом з Єдиної державної електронної бази з питань освіти (ЄДЕБО). Позивач встановленим порядком заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, з підстав передбачених пунктом 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII не подавав та такої відстрочки не мав. Доказів того, що під час проведення мобілізаційних процедур, позивач надавав відповідачу 1 будь-які документи для підтвердження наявності у нього статусу здобувача фахової передвищої освіти за денною формою навчання та оформлення права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не має.
Щодо доводів позивача про те, що обов`язок перевірки наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації було покладено на відповідача 1, то зазначає, що відповідно до частини одинадцятої статті 38 Закону №2232-ХІІ призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи. Подібні положення відображено у Правилах військового обліку призовників і військовозобов`язаних. Право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, особливого періоду, кореспондує з обов`язком військовозобов`язаного дотримуватися правил військового обліку, зокрема щодо своєчасного повідомлення органу про зміну рівня освіти.
Позивач за результатами проходження медичного огляду військово-лікарською комісією (далі - ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_5 10.12.2025, відповідно до довідки ВЛК № 2025-1210-1013-5621-3 від 10.12.2025, на підставі графи II Розкладу хвороб визнаний придатним до служби. На основі результатів проведення медичного огляду, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 11.12.2025 №345 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлений до місця проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 . Цей наказ є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, який станом на час вирішення справи вичерпав свою дію; скасування цього наказу після його реалізації та вичерпання своєї дії порушить стабільність публічно-правових відносин та принцип правової визначеності.
Після прийняття наказу №345 виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом №2232-ХІІ та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі – Положення №1153/2008), а тому оскарження наказу про мобілізацію не є належним та ефективним способом захисту, оскільки скасування вказаного наказу не може привести до відновлення порушеного права.
Представник відповідача 1 просить відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою суду від 11.05.2026 повторно витребувано у ВЧ НОМЕР_1 докази, які стосуються предмета позову, копію витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. Одночасно цією ухвалою продовжено строк розгляду справи до 30 /тридцять/ днів.
Ухвалою суду від 15.06.2026 знову повторно зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 надати суду всі матеріали, які стосуються позовних вимог, заявлених до цього відповідача, у тому числі копію витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. Продовжено строк розгляду адміністративної справи на строк до тридцяти днів. Застосовано до ВЧ НОМЕР_1 захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Після цього до суду надійшов відзив відповідача 2 та витребувані судом у ВЧ НОМЕР_1 докази. Представник відповідача 2 заперечує проти позову та зазначає, що у відповідності до поіменного списку від 11.12.2025 №28076 із ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено в розпорядження командира військової частини солдата ОСОБА_1 . Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 11.12.2025 №240 позивача зараховано до списків особового складу, постановлено на всі види забезпечення та призначено на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу. Видаючи наказ про зарахування позивача до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , командир військової частин виходив з того, що направляючи особу до ВЧ НОМЕР_1 територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснив всі передбачені законом заходи, спрямовані на встановлення наявності/відсутності законних підстав, звільняючих позивача від призову на військову службу. Командир ВЧ НОМЕР_1 не мав права не зарахувати позивача до особового складу ВЧ НОМЕР_1 , адже отримав усі передбачені чинним законодавством документи та беззаперечні правові підстави для видання оспорюваного позивачем наказу. 
З посиланням на норми Положення №1153/2008 вказує, що застосування процедури «виключення зі списків особового складу» можливо здійснити на підставі рішення суду лише у випадках визнання безвісти відсутнім та визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення та засудження до позбавлення/обмеження волі та/або позбавлення військового звання. Інших підстав, де б рішення суду було підставою для виключення зі списків військової частини законодавство у сфері регулювання правовідносин проходження військової служби не містить. Визнання процедури призову протиправною не спричиняє звільнення незаконно мобілізованого з військової служби, тобто, не відновлює попереднього становища особи, призваної на військову службу. 
Ще представник відповідача зазначив, що 26.12.2025 солдат ОСОБА_1 був відряджений до військової частини НОМЕР_2 з метою проходження базової загальновійськової підготовки. Відповідно до доповіді командира військової частини НОМЕР_3 позивач 23.01.2026 самовільно залишив частину та на даний час місце знаходження останнього невідоме.
Представник відповідача 2 просить у задоволенні позову відмовити.
Інших заяв по суті справи не надходило. 

Суд, перевіривши доводи учасників, викладені у заявах по суті справи, письмовими доказами, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідач 1 надав відомості з АІТС «Оберіг» щодо позивача, відповідно до яких ОСОБА_1 
з 17.01.2017 перебував на військовому обліку як призовник у ІНФОРМАЦІЯ_5 , 
06.04.2021 вибув, бо був призваний на строкову військову службу;
у період з 06.04.2021 по 25.04.2024 проходив строкову військову службу у складі Військової частини НОМЕР_4 ; 
22.05.2021 прийняв військову присягу;
25.04.2024 на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_4 №84 від 23.04.2024 відповідно до Указу Президента України №149/2024 від 07.03.2024 звільнений в запас; 
взятий на військовий облік 27.04.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
27.04.2024 пройшов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнаний придатним до військової служби;
10.12.2025 виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
10.12.2025 пройшов ВЛК, довідка № 2025-1210-1013-5621-3, визнаний придатним до служби;
10.12.2025 виключений з військового оперативного резерву у зв`язку з призовом на військову службу (а.с.34).
Ще ТЦК надані разом з відзивом відомості з АІТС «Оберіг» щодо позивача з розділу «Історія отриманої освіти», який з посиланням на дані з реєстрів містить інформацію про отримання ОСОБА_1 базової загальної середньої освіти (дата закінчення навчання 10.06.2016) та повної загальної середньої освіти (дата закінчення навчання 29.06.2018) (а.с.35).
Матеріали справи містять довідку №819728, сформовану 11.12.2025 в ЄДЕБО, про те, що ОСОБА_1 здобуває освіту бакалавра у Тернопільському національному технічному університеті імені Івана Пулюя, форма здобуття освіти денна, період навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028, в якій у графі «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту»» зазначено: «Так, не порушує» (а.с.18). 
Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.12.2025 №345 призвано солдата ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до ВЧ НОМЕР_1 (а.с.37).
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №240 від 11.12.2025 зараховано солдата ОСОБА_1 до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, прийняв справ та посади приступив до виконання обов`язків за посадою (а.с.56).
Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №255 від 26.12.2025 позивача відряджено з 26.12.2025 до військової частини НОМЕР_2 на 51 добу з 26.12.2025 по 14.02.2026 з метою проходження базової загальновійськової підготовки (а.с.57).
За змістом наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №24 від 24.01.2026 солдата ОСОБА_1 вважати таким, що самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_2 , зняти зі всіх видів забезпечення з 23.01.2026.
Позивач, не погодившись з рішенням щодо його призову на військову службу під час мобілізації в особливий період та зарахування до списків особового складу військової частини, звернувся через представника з цим позовом до суду.

До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану”, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до теперішнього часу.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 “Про загальну мобілізацію” постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України “Про військову службу і військовий обов`язок” від 25.03.1992 № 2232-XII.
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом частини дев`ятою статті 1 № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
За приписами частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21.10.1993 № 3543-XII (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 цього Закону мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Абзацом другим частини першої статті 22 Закону №3543-XII визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (частина третя статті 22 Закону №3543-ХІІ).
Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Цей порядок визначає, серед іншого, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ регламентовано надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Частина перша вказує на перелік військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, зокрема, у пункті 24 зазначені інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.
У частині третій цієї статті вказано, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також:
1) здобувачі професійної, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури;
.
За змістом частини восьмої статті 23 Закону №3543-ХІІ перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України (частини дев`ята статті 23 Закону №3543-ХІІ).
Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За змістом положень пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Цей порядок визначає, серед іншого, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Відповідно до пункту 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 (далі – Порядок №1487), військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з підпунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку (додаток 2 до Порядку №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
З 18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, жовтень 2025 року, далі Порядок №560), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.
Відповідно до пунктів 56-57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно з пунктом 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Пунктом 59 Порядку № 560 передбачено, що за наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
У разі виявлення шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних відсутності у військовозобов`язаного законних підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлену автоматично, така відстрочка підлягає автоматичному скасуванню.
Відповідно до пункту 60 Порядку №560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Пункту 60 Порядку №560 містить норму, відповідно до якої відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, зазначеним у підпункті 1 пункту 2 додатка 5, надається на семестр, але не більше ніж на шість місяців.
У підпункті 1 пункту 2 додатка 5, який визначає Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, вказана така категорія осіб, які мають право на відстрочку відповідно до статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” як здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Документами, що підтверджують право на відстрочку, для такої категорії осіб є:
для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, а також докторантів - довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти;
для осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, - довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури, довідка закладу охорони здоров`я про прийняття на посаду лікаря (фармацевта/провізора)-інтерна певної спеціальності або довідка закладу охорони здоров`я про проходження практичної частини підготовки в інтернатурі як лікар (фармацевт/провізор)-інтерн за кошти фізичних (юридичних) осіб
Відповідно до пункту 62 Порядку №560 здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”, а також докторанти для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період подають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, за формою згідно з додатком 9.
Особи, зараховані на навчання до інтернатури, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період подають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки документи (копії документів, засвідчених в установленому законодавством порядку), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.
Ще у пункті 60 Порядку №560 є норма, відповідно до якої відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, зазначеним у підпункті 24 пункту 1 додатка 5, надається на строк, визначений законодавством, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
У підпункті 24 пункту 1 додатка 5 згадані інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках, а документами, що підтверджують право на відстрочку, для такої категорії осіб є: для військовозобов`язаних, зазначених у пункті 7-1 глави ХІІ “Прикінцеві положення” Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, - військово-обліковий документ з відміткою про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби відповідно до Указу Президента України від 7 березня 2024 р. № 149.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 06.04.2021 по 25.04.2024 проходив строкову військову службу у складі Військової частини НОМЕР_4 та відповідно до Указу Президента України №149/2024 від 07.03.2024 звільнений в запас та перебував у військовому оперативному резерві.
Згідно з пунктом 1 цього Указу Президента України №149/2024 від 07.03.2024, на виконання пункту 7-1 глави ХІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнити у квітні – травні 2024 року в запас зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, інших утворених відповідно до законів України військових формувань військовослужбовців строкової військової служби, строк військової служби яких, встановлений частиною першою статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", закінчився під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та військову службу яких продовжено понад встановлені строки відповідно до частини дев`ятої статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
У свою чергу, пункт 7-1 глави ХІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачав: Установити, що під час проведення загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX, та дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, військовослужбовці базової військової служби, строк військової служби яких, встановлений частиною першою статті 23 цього Закону, закінчився під час дії воєнного стану та військову службу яких продовжено понад встановлені строки відповідно до частини дев`ятої статті 23 цього Закону, як виняток з положень частини дев`ятої статті 23 цього Закону звільняються з військової служби в запас у строки, визначені Указом Президента України. Такі особи не можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації протягом дванадцяти місяців з дня звільнення з військової служби в запас, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу.
Отже, ОСОБА_1 після звільнення зі строкової військової служби в запас з 26.04.2024 не підлягав призову на військову службу під час мобілізації протягом дванадцяти місяців з дня звільнення з військової служби в запас, тобто до 25.04.2025. 
Надалі ОСОБА_1 , підпадає під дію усіх вимог мобілізаційного законодавства, та має його дотримуватися і виконувати.
Позивач після звільнення з строкової військової служби перебував у військовому оперативному резерві.
В частинах дев`ятій-десятій статті 1 Закону № 2232-XII, окрім іншого, визначено таке: резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону № 2232-XII, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період у визначеному цим Законом порядку для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань призиваються громадяни України, які уклали контракти про проходження служби у військовому резерві та/або зараховані до військового оперативного резерву.
Особливості проходження служби у військовому резерві, в тому числі виконання резервістами обов`язків служби у військовому резерві, визначаються цим Законом та відповідними положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві (стаття 26-1 Закону № 2232-XII). 
В частині першій статті 26-2 Закону № 2232-XII визначено, що в особливий період на службу у військовому оперативному резерві в обов`язковому порядку зараховуються особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві. 
За приписами частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 39-1 Закону № 2232-XII для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України за поданням Головнокомандувача Збройних Сил України може бути прийнято рішення про призов громадян України, зарахованих до військового оперативного резерву, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Завдання, обсяги, строки та порядок проведення призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період визначаються Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України в рішенні про його проведення.
Призов громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та їх оповіщення здійснюються командирами військових частин - стосовно громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом та/або зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву, та керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - стосовно громадян України, які після їх звільнення з військової служби зараховані до військового оперативного резерву.
Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях).
Частиною одинадцятою статті 39-1 Закону № 2232-XII встановлено, що порядок проведення призову громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період визначається цим Законом. Особливості призову громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період встановлює Генеральний штаб Збройних Сил України.
Порядок добору, умови прийняття громадян України (далі - громадяни) на службу у військовому резерві Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовий резерв) та проходження ними служби у військовому резерві визначає Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України №618/2012 від 29.10.2012 зі змінами (далі Положення №618/2012).
Згідно з пунктами 3, 4 цього Положення, громадяни проходять службу у військовому резерві в добровільному порядку, а в особливий період особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві, - в обов`язковому порядку. Громадяни, які виконують військовий обов`язок шляхом проходження служби у військовому резерві, є резервістами.
В особливий період звільнені з військової служби особи, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві, зараховуються на службу у військовому оперативному резерві в обов`язковому порядку (пункт 12, пункт 120-1 Положення №618/2012).
Згідно пункту 120-2 Положення №618/2012 призов резервістів, які уклали контракт або зараховані до військового оперативного резерву, на військову службу здійснюється у випадках та порядку, визначених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В пункті 120-4 Положення №618/2012 зазначено, що під час особливого періоду особи, звільнені з військової служби, зараховуються до військового оперативного резерву наказами командирів (начальників) військових частин (установ). У наказі вказуються посада, на яку призначений резервіст, та територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, у якому він буде перебувати на військовому обліку. Зазначений наказ доводиться до резервіста під особистий підпис у день звільнення.
Дані про зарахування військовослужбовця до військового оперативного резерву заносяться до його військово-облікових документів.
Особливості ведення військового обліку резервістів, зарахованих до військового оперативного резерву, визначаються Генеральним штабом Збройних Сил України.
За змістом пункту 120-5 Положення №618/2012 резервіст військового оперативного резерву зобов`язаний:
ознайомитися з наказом командира (начальника) військової частини (установи) про зарахування до військового оперативного резерву під особистий підпис;
прибути у п`ятиденний строк після звільнення в запас до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання для взяття на військовий облік;
під час вибуття з військової частини (установи) та під час взяття на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки уточнити порядок своїх дій на випадок призову на військову службу;
зберігати після звільнення і до кінця особливого періоду військову форму одягу, якою він був забезпечений Міністерством оборони України, та в разі призову на військову службу мати її із собою під час прибуття до військової частини (установи);
у разі зміни місця проживання, порядку оповіщення, сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання, освіти, місця роботи, посади або номера телефону повідомити про це відповідному командиру (начальнику) військової частини (установи) та керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки в семиденний строк;
з`явитися у разі оповіщення командиром (начальником) військової частини (установи) або керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки про його призов на військову службу до військової частини або на збірний пункт територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманій повістці (повідомленні).
Фактично особи, які перебувають в оперативному резерві у період мобілізації призиваються на військову службу як і військовозобов`язані.
Водночас статус таких осіб не позбавляє їх можливості за наявності підстав, визначених законом, на оформлення відстрочки від призову на військову службу.
На переконання суду, ОСОБА_1 , перебуваючи в військовому оперативному резерві, як особа звільнена з військової служби під час особливого періоду, при наявності підстав для відстрочки мав право звернутися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з відповідною заявою про отримання відстрочки разом з доказами, що підтверджують право на отримання відстрочки у відповідності до наведених вище вимог Порядку №560.
Відповідно до довідки №819728, сформованої 11.12.2025 в ЄДЕБО, ОСОБА_1 здобуває освіту бакалавра у Тернопільському національному технічному університеті імені Івана Пулюя, форма здобуття освіти денна, період навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028; також за її змістом на підставі даних, що містяться послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» позивач не порушує послідовності отримання освіти.
Водночас позивач та його представник не надали жодних доказів того, що ОСОБА_1 звертався для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-ХІІ як здобувач професійної, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".
Окрім того, частина третя статті 23 Закону №3543-ХІІ визначає, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також:
1) здобувачі професійної, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури;
Тобто дана норма взагалі не прив`язує дану підставу відстрочки до такого статусу особи як військовозобов`язаний. Наведене спростовує помилкові доводи представника позивача, що отримати відстрочки за цією підставою позивач міг лише після 25 років, набувши статусу військовозобов`язаного.
Вище суд наводив положення підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку (додаток 2 до Порядку №1487) відповідно до яких військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Верховний Суд у постанові від 11.04.2024 у справі №520/7954/22 зазначив, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом, зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця. Вказаний вище висновок викладений і у постановах Верховного Суду від 22.05.2023 у справі №260/1851/22, від 18.01.2024 у справі №280/6033/22.
Наявність у позивача права на відстрочку не є безумовним свідченням того, що таке право ним буде реалізовано. За наявності в особи права на відстрочку від призову на військову службу, така відстрочка не надається автоматично і для реалізації відповідного права особа має звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у встановленому порядку.
У разі відсутності звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, навіть за умови наявності права на отримання відстрочки від призову на військову службу, особа може бути призвана на військову службу на загальних підставах.
Отже, позивач, перебуваючи у військовому оперативному резерві, підлягав призову на військову службу під час мобілізації.
Доводи представника позивача про порушення права на відстрочки не знайшли свого підтвердження, бо право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації кореспондується з обов`язком військовозобов`язаного (призовника та резервіста) дотримуватися правил військового обліку. Фактичні обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин дозволяють суду зробити висновок, що ОСОБА_1 не скористався до 10.12.2025 можливістю реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та оформлення його у відповідний спосіб.
У матеріалах справи відсутні докази того, що на момент прийняття оскаржуваного наказу позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з наявністю відстрочки, оформленою у встановленому порядку, а тому у ТЦК не було законодавчо визначених підстав для нездійснення призову позивача для проходження військової служби під час мобілізації, а у військової частини НОМЕР_1 - для незарахування позивача до списків особового складу військової частини.
На момент видання наказу 11.12.2025 № 3457 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” у відповідача 1 були відсутні належні та допустимі докази оформлення позивачем відстрочки у встановленому порядку.
Посилання представника позивача на сам факт навчання як безумовну підставу для непроведення мобілізації позивача є помилковим, оскільки законодавство України у сфері мобілізації пов`язує виникнення правових наслідків не лише з наявністю статусу здобувача освіти, а й із дотриманням визначеної процедури реалізації такого статусу у відносинах з органами військового управління.
Таким чином, саме по собі навчання позивача не свідчить про протиправність спірного наказу за відсутності належного підтвердження реалізації права на відстрочку у встановленому порядку на момент прийняття рішення про призов.
Стосовно того, що в змісті наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.10.2025 № 345 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” проставлена посада керівника ТЦК «начальник», а фактично такий підписаний «тво начальника», то така обставина не впливає на висновки суду про правомірність оскаржуваного наказу та може лише свідчити про неналежну організацію оформлення службової документації відповідачем 1. Рішення прийнято особою, яка виконувала обов`язки керівника ТЦК. 
За відсутності підстав для скасування наказу 12.10.2025 № 345 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 немає підстав для скасування наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.12.2025 №240 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та на всі види забезпечення та зобов`язання виключити зі списків особового складу та звільнити позивача з військової служби.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Судом не встановлено судових витрат, які б підлягали розподілу.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , НОМЕР_7 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складено та підписано 29 червня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.