ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/45534/24 Суддя (судді) першої інстанції: Парненко В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя  Парінов А.Б., 
судді:  Беспалов О.О., 
Грибан І.О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фарм Терра» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фарм Терра» з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року позов задоволено:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у місті Києві, оформлене листом про ненадання статусу платника єдиного податку на 2024 рік та відмову у видачі відповідної довідки за вих. № 504/ЗПІ/26-15-04-10-10 від 01.08.2024;
- зобов`язано Головне управління ДПС у місті Києві поновити ТОВ «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА» (ідентифікаційний код 33704518 місцезнаходження: вул. Сергія Берегового, буд. 14, офіс 5, м. Київ, 03186) в реєстрі платників єдиного податку четвертої групи Державної податкової служби України з дати виключення з реєстру та надати відповідну довідку.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач ( далі - апелянт) подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, у якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній, посилаючись на безпідставність доводів апелянта, просив залишити апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києва без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року без змін.
Крім того, представником позивача було направлено до апеляційного суду заяву, в якій останній просить врахувати правову позицію, викладену в Постанові Верховного суду України по справі №420/22049/24 від 09.07.2025 під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, мотивуючи це наступним.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Фрідом Фарм Терра» є сільськогосподарським підприємством та здійснює господарську діяльність, пов`язану з вирощуванням сільськогосподарської продукції на землях, які розташовані на території Запорізької області, а саме: Якимівської селищної ради та Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області.
З 01 січня 2009 року позивач був зареєстрований як сільськогосподарське підприємство із спеціальним режимом оподаткування податком на додану вартість (платником фіксованого сільськогосподарського податку), а з 2015 року по 31 грудня 2023 року мав статус платника єдиного податку четвертої групи. 
19 лютого 2024 року позивачем засобами електронного зв`язку до контролюючого органу була направлена наступна податкова звітність: 
1. Загальна нова Податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи; реєстраційний номер 9033974319. 
2. Додаток 1 Відомості про наявність земельних ділянок, подана код адміністративно-територіальної одиниці за КАТОТТГ UA23080310000097001; реєстраційний номер 9033974319. 
3. Додаток 1 Відомості про наявність земельних ділянок, подана код адміністративно-територіальної одиниці за KATOTTT UA23080250000043914; реєстраційний номер 9033974319. 
4. Додаток 3 Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання; реєстраційний номер 9033974319. 
5. Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, реєстраційний номер 9033178338.
6. Звітна нова Податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи; реєстраційний номер 9033974346 до ГУ ДПС У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, МЕЛІТОПОЛЬСЬКА ДПІ.
7. Додаток 1 Відомості про наявність земельних ділянок, подана код адміністративно-територіальної одиниці за KATOTTГ UA23080250000043914; реєстраційний номер 9033974346 до ГУ ДПС У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, МЕЛІТОПОЛЬСЬКА ДПІ.
8. Додаток 3 Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання; реєстраційний номер 9033974346 до ГУ ДПС У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, МЕЛІТОПОЛЬСЬКА ДПІ.
9. Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, реєстраційний номер 9033178350 до ГУ ДПС У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, МЕЛІТОПОЛЬСЬКА ДПІ.
10. Звітна Податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи; реєстраційний номер 9033178353 до ГУ ДПС У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, ЯКИМІВСЬКА ДПІ. 
11. Додаток Відомості про наявність земельних ділянок, подана код адміністративно-територіальної одиниці за КАТОТТГ UA23080310000097001; реєстраційний номер 9033178353 до ГУ ДПС У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, ЯКИМІВСЬКА ДПІ. 
12. Додаток 3 Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання; реєстраційний номер 9033178353 до ГУ ДПС У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, ЯКИМІВСЬКА ДПІ. 
13. Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, реєстраційний номер 9033178343 до ГУ ДПС У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, ЯКИМІВСЬКА ДПІ. 
Додатково разом з податковою звітністю позивачем засобами електронного зв`язку до контролюючого органу було направлено лист №4 від 22.02.2024р, до якого додавався спільний лист Запорізької обласної військової адміністрації №08-48/0979 від 21.02.2024 року та Запорізької обласної ради №01-26/0072 від 21.02.2024 року, про наявність на території Запорізької області обставин непереборної сили та затверджений перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин у 2023, до якого зокрема включено ТОВ «Фрідом Фарм Терра». 
04 березня 2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА» від Головного управління Державної податкової служби у м. Києві було отримано письмове повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації від 21 лютого 2024 року №12624/6/26-15-04-10-08, в якому ГУ ДПС у м. Києві повідомило, що за результатами перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів (п.49.8 ст.49 Кодексу) податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, яка була подана 19.02.2024 року за №9033974319, вважається неподаною у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів. 
ТОВ "ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА", не погоджуючись з рішенням Головного управління ДПС у м. Києві від 21.02.2024 №12624/6/26-15-04-10-08, подало до ДПС скаргу від 14.03.2024 №7 (вх. ДПС від 15.03.2024 №9763/6), за результатами розгляду якої ДПС було прийнято рішення від 13.05.2024 №13977/6/99-00-06-03-03-06, яким скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 21.02.2024 №12624/6/26-15-04-10-08 про відмову у прийнятті звітності від 19.02.2024 №9033974319, а скаргу задоволено. 
На виконання рішення ДПС від 13.05.2024 №13977/6/99-00-06-03-03-06 Головним управлінням ДПС у м. Києві вжито заходи щодо відновлення в інформаційній системі ДПС загальної нової податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік від 19.02.2024. 
29.07.2024 позивач звернувся до відповідача з запитом за №16, в якому просив повідомити про результати розгляду податкової звітності та надати довідку на підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи на 2024 рік. 
01.08.2024 відповідач прийняв рішення про ненадання статусу платника єдиного податку на 2024 рік та видачі відповідної довідки, яке надіслав у формі листа за вих. №504/31/26-15-04-10-10, згідно якого підставою прийняття такого рішення є те, що позивач не виконав вимоги абз. 4 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, в частині вичерпного переліку податків та зборів, суб`єктів і об`єктів оподаткування, порядку їх адміністрування, прав та обов`язків платників податків й зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України, у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом «а» п.291.4 ст.291 (надалі ПК України) Податкового кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, четверта група - сільськогосподарські товаровиробники - юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.
Отже, підпункт «а» пункту 291.4 ст.291 ПК України визначає умови поділу сільськогосподарських товаровиробництв, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, та визначає частку сільськогосподарського товаровиробництва для сільськогосподарських товаровиробників - юридичних осіб.
Підпунктом 298.8.1 п.298.8 ст.298 ПК України встановлено, що сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи); розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
Згідно з пп.295.9.1 п.295.9 ст.295 ПК України платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
Відповідно до п. 299.1 та пп.4 п. 299.10 ст.299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.
Згідно з абз.1 п. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 ПК України у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Абзацом 2 зазначеного підпункту встановлено, що якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.
Отже, чинне законодавство надавало можливість продовжувати суб`єктам господарювання свою діяльність як сільськогосподарський товаровиробник платник єдиного податку четвертої групи у разі не досягнення 75% частки сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи. Це дозволено, якщо підприємство мало справу з обставинами непереборної сили, тобто якщо в попередньому звітному році на підприємстві стався форс-мажор - заморозки, засуха, повінь, пожежа тощо. У цьому випадку сільгоспвиробнику потрібно разом із податковою звітністю подати рішення обласної ради про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 340/3300/19.
06.05.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» від 11.04.2023 №3050-IX (надалі - Закон №3050-IX).
Цим законом підрозділ 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 10.
Згідно з пп.10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України для цілей, визначених абз. «а» пп.4 п.291.4 ст.291, пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 та пп.4 п.299.10 ст.299 цього кодексу, частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік платників єдиного податку четвертої групи, у яких не менше 30 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у їхній власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, у попередньому податковому (звітному) році розташовувалися не менше шести місяців на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, має дорівнювати або перевищувати 50 відсотків.
Відповідно до Правил оформлення проектів законів та основні вимоги законодавчої техніки перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Перехідні положення не можуть міститися в законопроектах про внесення змін до інших законів чи про визнання законів такими, що втратили чинність. У разі необхідності врегулювання питань, що мають вирішуватися у перехідних положеннях, відповідні зміни повинні вноситися до основного закону (законів).
Законодавець передбачив 2 окремих механізми регулювання, які застосовуються у разі невиконання платником єдиного податку четвертої групи критерію частки сільськогосподарського товаровиробницва: 1) загальний режим, закріплений у абз.1 пп.298.8.4 ПК України, за яким платник втрачає право на застосування спрощеної системи у разі якщо така частка менше 75%; 2) винятковий режим, що ґрунтується на обставинах непереборної дії і передбачений абз.2 пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 ПК України, за яким незалежно від фактичної частки сільськогосподарського товаровиробництва шляхом підтвердження у визначений законодавством спосіб обставин непереборної дії та включення до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин, вимога мінімальної частки 75% не застосовується. 
Додатково у зв`язку з набранням чинності Законом №3050-IX законодавець увів третій спеціальний режим, за яким допускається знижена гранична частка сільськогосподарського товаровиробництва (дорівнює або перевищує 50 відсотків), але лише для суб`єктів, що мають не менше 30 % угідь на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями не менше шести місяців.
Таким чином, третій механізм дії, передбачений означеними Перехідними положеннями ПК України, діє окремо від другого механізму, а саме обставин непереборної дії, та встановлює альтернативний кваліфікаційний критерій та окремі розміри частки, що дає право залишатися платником четвертої групи за відповідних умов.
Натомість другий механізм, що передбачений абз.2 пп.208.8.4 ПК України, як норма загальної дії, усуває будь-яку вимогу до частки, незалежно від її обсягу.
Кожен з наведених механізмів є окремим, і кожен платник не позбавлений права використати будь-який із означених механізмів, залежно від конкретної та індивідуальної до нього ситуації.
Як вбачається з матеріалів справи, виробничі потужності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фарм Терра» - земельні ділянки та об`єкти нерухомості загальною площею 5068,6891 га знаходяться на території Семенівської сільської ради та Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області, тобто на території, яка окупована з перших днів повномасштабного вторгнення російської федерації, вказані обставини є актуальними і на момент винесення цієї постанови.
Зазначені обставини підтверджуються Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309.
Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що в 2023 році ТОВ «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА» не мало можливості користуватись та обробляти земельні ділянки через обставини непереборної сили, а саме через ризики військових дій та відсутність безпечного доступу та загрозу для здоров`я працівників. В зв`язку з перебуванням вищевказаних активів підприємства на території, на якій ведуться бойові дії та яка знаходиться в окупації, товариство не могло належним чином користуватись зазначеними виробничими потужностями, зібрати та вивезти врожай сільськогосподарських культур, а отже виконати вимоги Податкового кодексу України щодо забезпечення частки сільськогосподарського товаровиробництва не менше 75 відсотків для збереження статусу платника єдиного податку четвертої групи. З травня місяця 2022 року на території підприємства відсутні інтернет, мобільний зв`язок від українських операторів. Продовження виробничої діяльності стало пов`язане з ризиком для життя і здоров`я посадових осіб та працівників. Представники російської федерації проводили обшуки як в офісі підприємства, так і в домівках посадових осіб, шукаючи статутні документи, печатки і доступ до програмного забезпечення. 
15 жовтня 2022 року на територію ТОВ «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА» за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Високе, вул. Миру, 1 В, де знаходяться офісні приміщення та виробнича база, увірвалися озброєні особи у військовій формі. Дані особи представились як представники російської федерації, оголосили про націоналізацію всього майна, яке належить Товариству. 
Через зазначені незаконні дії засновники та керівництво Товариства не можуть здійснювати розпорядницькі та управлінські функції, а саме господарство не в змозі проводити свою господарську діяльність. Контроль над господарством повністю втрачений, зв`язок з працівниками Товариства відсутній. 
За фактом погроз представниками органів окупаційної влади та військовослужбовцями російської федерації застосування зброї, насильства у відношенні працівників ТОВ «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА», незаконного захоплення господарства, захоплення майна та позбавлення можливості здійснювати господарську діяльність у відповідності до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України Вінницьким районним управлінням поліції ГУНП у Вінницькій області 28.10.2022 року було порушене кримінальне провадження №12022020010001236, яке скероване за підслідністю до Управління служби безпеки України в Запорізькій області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст. 438 КК України та розпочато досудове розслідування. 
28 вересня 2022 року ТОВ «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА» на адресу Головного управління ДПС в Вінницькій області було направлено заяву про неможливість виконання податкових зобов`язань на підставі розділу II Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затвердженого наказом Мінфіну України від 29 липня 2022 року №225, за результатами розгляду якої 18.11.2022 ГУ ДПС у Запорізькій області було прийнято рішення №30364/6/08-01-04-05-03 щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.
Крім того, позивачем було направлено повідомлення про неможливість вивезення первинних документів за період з вересня 2005 року по жовтень 2022 року №18 від 26.06.2023 року разом з додатками до ГУ ДПС у Запорізькій області через засоби електронного документообігу через електронний кабінет платника податків позивача на підтвердження відсутності доступу до оригіналів документів через обставини непереборної сили згідно пункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
За таких обставин, оскільки позивач не має можливості проводити господарську діяльність з огляду на знаходження земельних ділянок та господарських потужностей під окупацією частка сільськогосподарського товаровиробництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фарм Терра» за 2023 рік склала 0%.
Проте, разом з податковою звітністю до контролюючого органу ТОВ «Фрідом Фарм Терра» засобами електронного зв`язку до контролюючого органу було направлено лист №4 від 22.02.2024р, до якого додавався спільний лист Запорізької обласної військової адміністрації №08-48/0979 від 21.02.2024 року та Запорізької обласної ради №01-26/0072 від 21.02.2024 року, про наявність на території Запорізької області обставин непереборної сили та затверджений перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин у 2023, до якого включено ТОВ «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА». 
Відповідач ані у суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи не заперечував факту подання позивачем разом з податковою звітністю відповідних доказів щодо знаходження земельних ділянок та господарських потужностей під окупацією, а також його включення до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок вказаної окупації (непереборної сили). Тобто, відповідач посилався на формальні підстави для висновку про недостатність наданих документів.
Відтак, слід дійти висновку, що хоча частка сільськогосподарського товаровиробництва позивача за 2023 рік склала 0%, водночас, разом з податковою звітністю останній подав податковому органу відповідні документи на підтвердження обставин непереборної сили, а тому наявні підстави для застосування до нього положень абз.2 пп.298.8.4 п.298.8 ст. 298 ПК України, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення від № 504/ЗПІ/26-15-04-10-10 від 01.08.2024 про анулювання реєстрації платником єдиного податку ТОВ «ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА».
За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано визнано протиправним та скасовано рішення скасовано рішення Головного управління ДПС у місті Києві, оформлене листом про ненадання статусу платника єдиного податку на 2024 рік та відмову у видачі відповідної довідки за вих. № 504/ЗПІ/26-15-04-10-10 від 01.08.2024.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.07.2025 у справі №420/22049/24.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при вирішені справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, при його ухваленні судом першої інстанції дотримано норми процесуального та матеріального права, а тому відсутні підстави для його скасування.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, правильного застосування норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. 
Керуючись статтями 77, 34, 242, 311, 315, 316, 321, 325, 328 - 331 КАС, суд- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві -залишити без задоволення. 
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді: О.О. Беспалов
І.О. Грибан

(Повний текст постанови суду виготовлено 16 червня 2026 року)