Справа № 560/4563/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

25 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 в якому просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у виплаті Позивачу одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»; Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити Позивачу одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України №153, що підтверджується Довідкою про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин № 3533 від 10.09.2025, копія якої додається. Під час безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується первинною медичною карткою (форма 100) від 21.12.2023 року, Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 392/Д/215 від 26.01.2024 року, копії яких додаються.
10.09.2025 року через АТ «Укрпошта» Позивач подав рапорт Генеральному штабу Збройних Сил України (для направлення командиру військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з відсутністю адреси для листування) про отримання Винагороди, відповідно до Постанови №153.
Листом №927/3 від 28.01.2026 року командування військової частини НОМЕР_1 повідомили, що документи, стосовно виплати ОСОБА_1 знаходяться у фінансовій частині військової частини НОМЕР_2 .
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що у вересні 2025 року ОСОБА_1 надав документи про виплату одноразової грошової винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах, яка передбачена абзацом другим пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 року «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану». Оскільки військова частина НОМЕР_1 знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 документи ОСОБА_1 , що стосуються виплати одноразової грошової винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах були передані до військової частини НОМЕР_2 для проведення відповідної виплати або прийняття рішення про відмову у проведенні виплати. Про даний факт неодноразово наголошувалося у відповідях на запити Позивача.
Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить задовольнити позовні вимоги. Вказує, що витяг з ЄРДР від 10.09.2025 року у кримінальному провадженні №62025050010003500 може свідчити лише про наявність кримінального провадження та, можливо, про повідомлення про підозру, але не підтверджує факт притягнення особи до кримінальної відповідальності. Відповідно, сам по собі цей документ не може бути законною підставою для обмеження прав військовослужбовця, зокрема права на отримання передбаченої державою Винагороди.
Дослідивши наявні в матеріалах справи належні докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Суд встановив, що позивач розпочав військову службу за контрактом під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, з числа осіб, які проходили строкову військову службу (31.05.2023 року).
Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України.
Позивач брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України №153, що підтверджується Довідкою про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин № 3533 від 10.09.2025.
Під час безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується первинною медичною карткою (форма 100) від 21.12.2023 року, Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 392/Д/215 від 26.01.2024 року.
10.09.2025 року через АТ «Укрпошта» позивач подав рапорт Генеральному штабу Збройних Сил України (для направлення командиру військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з відсутністю адреси для листування) про отримання винагороди, відповідно до Постанови №153.
Розпорядженням Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №501/3/8/1149 від 24.09.2025 року командування військової частини НОМЕР_1 зобов`язано опрацювати звернення військовослужбовця ОСОБА_1 , надати обґрунтовану відповідь та у термін до 27.09.2025 року.
16.10.2025 року через АТ «Укрпошта» в інтересах позивача було направлено скаргу Генеральному штабу Збройних Сил України подав рапорт аналогічного змісту Генеральному штабу Збройних Сил України щодо результатів розгляду рапорту позивача.
Листом №13269 від 12.11.2025 року командуванням військової частини НОМЕР_1 повідомлено, що документи, які надав ОСОБА_1 знаходяться у фінансовій частині військової частини НОМЕР_2 .
16.01.2026 року через АТ «Укрпошта» в інтересах позивача було направлено адвокатський запит щодо нарахування та виплати винагороди, відповідно до Постанови №153.
Листом №927/3 від 28.01.2026 року командування військової частини НОМЕР_1 повідомили, що документи, стосовно виплати ОСОБА_1 знаходяться у фінансовій частині військової частини НОМЕР_2 .
Позивач вважає, що бездіяльність відповідача, яка полягає у відсутності належного реагування задля реалізації права позивача щодо нарахування та виплати винагороди очевидно протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.92 N 2232-XII (далі - Закон N 2232-XII), норми якого суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною 6 ст. 2 Закону N 2232-XII визначені види військової служби, зокрема, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також інші види.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 14 ст. 2 Закону N 2232-XII).
Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону 2232-XII Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів, як це передбачено ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII)).
За правилами ч. 2ст. 9 Закону № 2011-XII дo складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» та затверджено «Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану».
Пунктом 3 Постанови № 153 установлено, що:
1) учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби;
2) координатором експериментального проекту є Міністерство оборони;
3) фінансування експериментального проекту здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Пунктом 4 Постанови № 153 установлено, що: громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень; військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених); військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі; військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 визначено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану.
Вказаний порядок визначає механізм реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Держприкордонслужбі під час воєнного стану (далі - експериментальний проект) та особливості залучення під час воєнного стану на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії та Держприкордонслужби на посади рядового складу громадян України віком від 18 до 25 років, проходження ними військової служби, а також створення для цього відповідних умов.
Отже, із аналізу норм Постанови №153, тобто станом на час проходження позивачем військової служби, слідує, що особам рядового, сержантського і старшинського складу, які у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу, зокрема, до Збройних Сил, проходять військову службу під час воєнного стану та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн грн.
У свою чергу, військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою N 153, у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни винагорода виплачується в повному обсязі.
Таким чином, одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн грн виплачується військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану у віці до 25 років, проходять службу, брали безпосередню участь у бойових діях не менше шести місяців.
У разі поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, винагорода виплачується в повному обсязі у разі, якщо військовослужбовець брав безпосередню участь у бойових діях строком менше шести місяців.
Варто зауважити, що така винагорода виплачується військовослужбовцям за умови, якщо вони не були притягнуті до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення.
Доказів того, що позивач притягався до кримінальної, адміністративної відповідальності за військові адміністративні правопорушення, дисциплінарної відповідальності, суду не надано.
Беручи до уваги викладені вище обставини, суд вважає, що позивачем дотримані визначені Постановою №153 умови для отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн грн. оскільки: 1) прийнятий на військову службу під час воєнного стану у віці до 25 років; 2) проходив військову службу станом на дату набрання чинності Постановою N 153 та продовжує проходити військову службу; 3) брав безпосередню участь у бойових діях сукупно більше шести місяців; 4) не притягнутий до кримінальної відповідальності чи адміністративної відповідальності за вчинення військового правопорушення, та дисциплінарної відповідальності.
Отже, у позивача наявні всі, визначені Постановою №153 умови для виплати одноразової грошової допомоги, а отже її невиплата за цих обставин зі сторони відповідача є протиправною бездіяльністю.
Як встановлено з матеріалів справи, що у вересні 2025 року ОСОБА_1 надав документи про виплату одноразової грошової винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах, яка передбачена абзацом другим пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 року "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану".
Суд встановив, що військова частина НОМЕР_1 знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується наказом командира ВЧ НОМЕР_2 №3569 від 30.12.2023, а тому документи ОСОБА_1 , що стосуються виплати одноразової грошової винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах були передані до військової частини НОМЕР_2 для прийняття відповідного рішення про надання чи відмову у проведенні виплати. 
Суд звертає увагу, що про даний факт позивача було повідомлено згідно листа ВЧ НОМЕР_1 від 28.01.2026 №927/3 згідно якого встановлено, що на поданий адвокатський запит представника позивача №15-01/2026-10 від 15.01.2026, який отримано ВЧ НОМЕР_1 21.01.2026 стосовно виплати позивачу одноразової грошової допомоги, повідомлено позивача, що документи, стосовно виплати позивачу вказаної допомоги в розмірі 1 млн. грн передбачену постановою КМ України №153 перебувають на розгляді у військовій частині НОМЕР_2 .
При цьому, станом на момент розгляду справи доказів щодо прийняття рішення за результатами розгляду рапорту позивача щодо виплати чи відмові у виплаті одноразової грошової винагороди від військової частини НОМЕР_2 та відповідача не надходило.
Отже, в даному випадку відсутні підстави вважати, що військовою частиною НОМЕР_1 вчинено протиправну бездіяльність щодо виплати позивачу одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Суд враховує те, що будь якого рішення щодо відмови позивачу у виплаті вказаної допомоги до суду не надано, а тому, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) 	
Відповідач:	військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) 	

Головуючий суддя 		О.П. Шевчук