Справа № 698/1073/25
Провадження № 2/698/136/26

РІШЕННЯ
(заочне) 
Іменем України

04 травня 2026 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі: 
головуючого судді Баранова О.І., 
за участю секретаря Пугачовської Т.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області цивільну справу за позовом фермерського господарства «Масляний» до ОСОБА_1 , про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеною та поновлення договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2025 року ФГ «Масляний» (далі - позивач) звернулось до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 22.12.2013 року між позивачем та ОСОБА_1 , (далі - відповідач) було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7122286000:03:002:0219, строком на п`ять років. 

Позивач стверджує, що з метою продовження дії вказаного вище договору, згідно п.3.1 договору оренди від 22.12.2013 року, 18.09.2018 року та 01.09.2023 року він звертався до відповідача з листами повідомленнями в яких зазначив про бажання пролонгації вказаного договору на тих же умовах і на той же строк, додавши до останніх проект додаткової угоди.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. 33 Закону України «Про оренду землі», позивач стверджує, що ним дотримано процедури повідомлення відповідача як орендодавця про намір скористатися переважним правом на продовження дії вказаного вище договору оренди. 

З урахуванням бездіяльності відповідача, який за твердженням позивача, ухилився від укладення додаткової угоди та поновлення дії договору оренди земельної ділянки, позивач просить суд визнати додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 22.12.2013 року укладеною та поновити дію вказаного договору оренди земельної ділянки.

Представником позивача Попович С.М. подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Інших заяв, зокрема щодо витребування судом доказів позивачем та його представником не подано.

Відповідач в судове засідання не прибув, згідно рекомендованих повідомлень R067081623799, R067106105011 повістки про виклик відповідача повернуто до суду через відсутність відповідача за вказаною у позові адресою. (а.с.126,166) В подальшому виклик відповідача здійснювався шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному сайті суду. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з часу опублікування оголошення про виклик вважається повідомленим належним чином про час і місце судового розгляду. 

З урахуванням, встановлених судом обставин неявки відповідача, керуючись ч.ч. 1,4 ст. 223 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. 

З огляду на неявку сторін, керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні встановленні наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З державного акту від 15.04.2004 року серії ЧР № 089071 вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,76 га у адмінмежах Потоківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області. (а.с.80) 

З договору оренди землі від 22.12.2013 року, право оренди за яким зареєстровано 22.06.2016 року за індексним № 30153216 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вбачається, що його було укладено між орендодавцем - ОСОБА_1 та орендарем - ФГ «Масляний». Згідно вказаного договору ОСОБА_1 передав, а ФГ «Масляний»» отримало у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,7365 га. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору строк його дії складає 5 років.(а.с.77-79) 

З додаткової угоди до договору оренди землі від 22.12.2013 року (нумерація та дата підписання відсутні) вбачається, що ФГ «Масляний» як орендар, пропонує орендодавцю ОСОБА_1 продовжити дію договору оренди землі від 22.12.2013 року на строк п`ять років зі сплатою щорічної орендної плати на рівні чотири відсотки від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки.(а.с.76) 

З листа повідомлення від 01.09.2018року зокрема вбачається, що додатком до нього є три примірники проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 22.12.2013 року та копія договору оренди. Також із змісту вказаного повідомлення вбачається, що ФГ «Масляний» як орендар, пропонує орендодавцю ОСОБА_1 розглянути умови додаткової угоди, у випадку необхідності додатково узгодити останні та прийняти рішення про продовження дії договору оренди землі від 22.12.2013 року на строк п`ять років про що повідомити орендаря.(а.с.74-75) 

З дослідженої судом накладної до рекомендованого відправлення за № 20500601137030 від 01.09.2018 року вбачається, що його відправником є ФГ «Масляний», а отримувачем є ОСОБА_1 .. При цьому матеріали позовної заяви не містять доказів отримання вказаного рекомендованого відправлення ОСОБА_1 .. Згідно відомостей отриманих судом з офіційного сайту національного поштового оператора АТ «Укрпошта» - рекомендоване відправлення за № 20500601137030 в системі не зареєстроване.(а.с.70) 

З додаткової угоди до договору оренди землі від 22.12.2013 року (нумерація та дата підписання відсутні) вбачається, що ФГ «Масляний» як орендар, пропонує орендодавцю ОСОБА_1 продовжити дію договору оренди землі від 22.12.2013 року на строк п`ять років зі сплатою щорічної орендної плати на рівні чотири відсотки від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки.(а.с.73) 

З листа повідомлення від 01.09.2023 року вбачається, що додатком до нього є три примірники проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 22.12.2013 року та копія договору оренди. Також із змісту вказаного повідомлення вбачається, що ФГ «Масляний» як орендар, пропонує орендодавцю ОСОБА_1 розглянути умови додаткової угоди, у випадку необхідності додатково узгодити останні та прийняти рішення про продовження дії договору оренди землі від 22.12.2013 року на строк п`ять років про що повідомити орендаря.(а.с.71-72) 

З дослідженої судом накладної до рекомендованого відправлення № 20500601154927 від 27.12.2025 року та опису вкладень до нього вбачається, що направляючи позовну заяву до суду в електронній формі з використанням ЕСІТС, згідно вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України позивач ФГ «Масляний» направив отримувачу ОСОБА_1 позовну заяву та додатки до неї у паперовій формі листом з описом вкладення. При цьому також вбачається, що вказаний вище опис вкладень не містить доказів отримання листа повідомлення від 01.09.2023 року разом з примірниками проекту додаткової угоди до договору оренди від 22.12.2013 року, вимога про визнання якої укладеною є змістом поданого позивачем позову.(а.с.85) 

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК Українипозивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України,якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України ухваленою за в цілому релевантних обставинах та висловленої у постанові від 25.02.2015 року у справі № 6-219цс14 у статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено правові підстави пролонгації договору оренди. 

Так, у частинах першій - п`ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. 

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами першою - п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:
- з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;
- у разі недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах і укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;
- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об`єкт оренди для власних потреб.

З наведеного вище вбачається, що позивачем не подано як суду, так і при поданні позову не направлено відповідачу, належних і допустимих доказів отримання останнім повідомлення про намір укласти договір оренди на новий строк всупереч вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», разом з проектом додаткової угоди. 

За таких обставин суд визнає, що позивачем: по-перше, не дотримано, передбаченої Законом України «Про оренду землі» процедури реалізації переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, що є окремою матеріальною підставою для відмови у позові; по-друге, суд визнає, що позивачем не виконано вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України згідно якої суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, що є окремою процесуальною підставою для відмови у позові. 

Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд визнає, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та не ґрунтуються на законних підставах, оскільки позивач як орендар, не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували своєчасне повідомлення відповідача як орендодавця про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, а отже, не підтвердив дотримання, передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі» порядку укладення договору оренди на новий строк.

За таких обставин, суд визнає, що наведені позивачем правові підстави для укладення договору оренди земельної ділянки від 22.12.2013 року, право оренди за яким зареєстровано 22.06.2016 року за індексним № 30153216 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на новий строк - відсутні і з огляду на наведене відмовляє позивачу у позові.

Враховуючи, що заборона вчинення певних дій, накладена судом в порядку вирішення питання про забезпечення позову згідно ухвали від 12.03.2026 року (а.с.131) є тимчасовою, тобто обмежена дією в часі (до набрання рішенням законної сили), суд вважає недоцільним вирішення питання про скасування вказаної ухвали при ухваленні рішення. 

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають залишенню за останнім через відмову у задоволенні позову. 

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,12, 206 ч. 4, 259,352,354 ЦПК України, суд,- 
ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог фермерського господарства «Масляний» до ОСОБА_1 , про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеною та поновлення договору оренди земельної ділянки – відмовити. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий Баранов О.І.